Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Мукомел Л.А., до [PERSON] , про зміну розміру та способу стягнення аліментів. В обґрунтування поданого позову вказано, що 16 лютого 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають синів, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2019 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2019 стягнено з відповідача аліменти на утримання синів в твердій грошовій сумі, а саме: на сина [PERSON] в розмірі 1059 грн., на сина [PERSON] в розмірі 849,50 грн. щомісячно, починаючи з 09.10.2019 і до досягнення повноліття дітьми. На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини відповідач займався підприємницькою діяльністю, мав нестабільний заробіток, а тому аліменти стягувалися відповідно до статті 184 СК України в твердій грошовій сумі. У зв?язку з тим, що відповідач офіційно працевлаштований, служить у в/ч [NUMBER] , має стабільний заробіток, а тому може сплачувати аліменти на дитину згідно ст. 183 СК України у частці від доходу. За таких обставин позивач та її представник звернулись до суду та просили: змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1059 грн. щомісячно, та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 849,50 грн., щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2019 року і до досягнення повноліття дітьми, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 14.07.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 24.07.2025. 24.07.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду. 18.09.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представник позивача, адвокат Мукомел Л.А., подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її із позивачкою відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляд справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав, у зв`язку із чим ухвалою суду від 18.09.2025 було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 складає 3196 грн. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 16 лютого 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який розірвано за рішенням суду від 23.12.2019 (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] є батьками синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 682/3052/19 від 25.11.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1059 грн. щомісячно, та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 849,50 грн., щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2019 року і до досягнення повноліття дітьми. 27.12.2019 судом видано виконавчий лист про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача на підставі вказаного вище рішення (а.с. 9-10, 11). З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] працює у в/ч [NUMBER] та отримує стабільний дохід, про що свідчить довідка про доходи від 09.04.2025 № 69312/666 (а.с. 12). Таким чином, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved