Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

26.02.2025р. [PERSON] та [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Фермерського господарства Адоніс-ОМ (далі - відповідач), в якому просять: - стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі з врахуванням індексу інфляції та пені у розмірі 16 735 грн. 90 коп.; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі з врахуванням індексу інфляції та пені у розмірі 34 264 грн. 61 коп.; - розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.02.2013р. кадастровий номер 4823980700:01:000:2123 площею 3,7913 га призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бурилівського старостинського округу Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем Фермерським господарством Адоніс-ОМ. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі вказують на те, що вони є власниками земельної ділянки площею 3,7913 га з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Бурилівського старостинського округу Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області в частці по кожний, яку успадкували після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . 01.02.2023р. [PERSON] був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ФГ Адоніс-ОМ, право оренди земельної ділянки зареєстровано 12.06.2014р. реєстраційною службою Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області. Право спільної часткової власності оформлено позивачами 19.07.2023р. У серпні 2023р. позивачами направлено відповідачеві заяву з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,7913 га з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 підписаний з [PERSON] , та передати земельну ділянку власникам [PERSON] , [PERSON] . Та тоді ж направлено запит відповідачу з проханням надати інформацію по невиплаченій орендній платі за користування земельним паєм у грошовій формі по роках. У відповіді від 25.08.2023р. відповідач повідомив позивачів, що договір укладений з [PERSON] буде розірваний в разі коли позивачі напишуть заяву про відсутність претензій до використання і виплати орендної плати за останні 3 роки, з огляду на наявний борг в сумі 1 000 доларів США (дружина [PERSON] брала в борг на поховання [PERSON] , та, що [PERSON] брав автомобіль Опель на виплату, але ніяка сума за 9 місця не була оплачена). Якщо ні, то відповідач буде користуватися земельною ділянкою до кінця дії договору оренди і буде виплачувати орендну плату. На повторний запит [PERSON] про надання інформації по невиплаті орендної плати за користування земельною ділянкою у грошовій формі по роках, відповідачем надано відповідь, що [PERSON] , як спадкоємець частини земельної ділянки має право отримати півтони пшениці, півтони ячменю, 400 кг кукурудзи, 100 кг соняшника, 10 кг цукру, або в грошовій формі - 8 000 грн. 00 коп. У жовтні 2023р. позивачами направлено відповідачу лист про відсутність з їх сторони претензій до використання і виплати орендної плати за останніх 3 роки, разом з додатковою угодою про дострокове розірвання договору оренди землі за взаємною згодою трьох сторін. В листі просили, у разі відмови від підписання додаткової угоди, виплатити заборгованість з орендної плати за весь період несплати на розрахункові рахунки [PERSON] та [PERSON] 31.10.2023р. на рахунок [PERSON] від відповідача надійшли грошові кошти в сумі 7 984 грн. з призначенням платежу: переказ коштів за пай від ФГ Адоніс-ОМ 2023. 17.10.2024р. на рахунок [PERSON] надійшли від відповідача кошти в сумі 8 000 грн. з призначенням платежу Орендна плата за використання земельної ділянки (паю) [PERSON] та 500 грн. з призначенням платежу Оплата за продовження договору [PERSON] [PERSON] орендна плата не виплачена. З огляду на не виплату у повному обсязі орендної плати, позивачами, 12.11.2024р. відповідачу було направлено звернення про досудове врегулювання спору, у якому просили виплатити заборгованість по орендній платі: [PERSON] за 4 роки з 2021р. по 2024р. за частку земельної ділянки кадастровий номер 4823980700:01:000:2123; [PERSON] за 3 роки, - 2021р., 2022р., 2024р. за частку земельної ділянки кадастровий номер 4823980700:01:000:2123. У листі від 11.12.2024р. відповідач повідомив, що [PERSON] вступив у спадщину згідно реєстру речових прав - 19.07.2023р., та що йому за 2023р. виплачено 31.10.2023р. кошти в сумі 8 000 грн. 00 коп., за 2024р. виплачено 17.10.2024р. - 8 000 грн. 00 коп., та вказаної ж дати 500 грн. за продовження договору. У цьому ж листі [PERSON] повідомлено, що дружина [PERSON] взяла кошти у відповідача в сумі 600 доларів на поховання баби [PERSON] та 400 доларів на випуск доньки [PERSON] у 2021р. Оплата за пай була проведена у 2021р. - 12 000 грн.; у 2022р. - 16 000 грн.; у 2023р. - 8 000 грн. та у 2024р. - 8 000 грн., всього на суму 44 000 грн. [PERSON] взято автомобіль в експлуатації та не проведено оплати за нього, а його дружиною [PERSON] взято 6 мішків ячменю, 3 мішки кукурудзи та 3 мішки соняшника. У 2025р. орендна плата виплачена не буде, так як буде зарахована в рахунок боргу. Роз`яснено, що якщо [PERSON] хоче отримати орендну плату, то йому необхідно повернути борг 1 000 доларів та плату за експлуатацію автомобіля. Позивачі вказували, що 31.10.2023р. відповідачем отримано лист від позивачів з реквізитами для оплати заборгованості, яка за 2021-2022рр. Склала: 1) [PERSON] за частку земельної ділянки: 2021р. - 12 000 грн. / частки = 6 000 грн.; 2022р. - 16 000 грн. / частки = 8 000 грн., всього 14 000 грн.; 2) [PERSON] за частку земельної ділянки: 2021р. - 12 000 грн. / частки = 6 000 грн.; 2022р. - 16 000 грн. / частки = 8 000 грн., всього 14 000 грн. На протязі 7 днів, тобто до 07.11.2023р., відповідач не сплатив орендної плати, а тому посилаючись на п.п. 10, 14 договору оренди, ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачі вважають, що з 08.11.2023р. відповідач повинен сплачувати пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, з врахуванням індексу інфляції. А тому за період з 08.11.2023р. до 21.02.2025р. (472 дні) пеня склала 660 грн. 80 коп. за боргом по орендній платі [PERSON] та 660 грн. 80 коп. за боргом по орендній платі [PERSON] . Інфляційне збільшення - 2 056 грн. 29 коп. Тож позивачі зазначили, що відповідач має сплатити на користь кожного з них за 2021-2022р. за частки земельної ділянки по 16 717 грн. 09 коп. (14 000 грн. (сума боргу) + 2 056 грн. 29 коп. (інфляційне збільшення) + 660 грн. 80 коп. (пеня). Щодо заборгованості за 2023р., то позивачі вказували, що [PERSON] виплачено 7 984 грн., а [PERSON] - 0 грн. Орендна плата повинна сплачуватися до 25 грудня. Тому, з 26.12.2023р. у відповідача виникло фінансове зобов`язання по невиплаченій орендній платі [PERSON] - 16 грн. та [PERSON] - 8 000 грн. За розрахунком пені та індексу інфляції за період з 26.12.2023р. до 21.02.2025р. (424 дні) щодо [PERSON] : пеня становить 0 грн. 68 коп. та інфляційне збільшення - 2 грн. 13 коп., тобто всього 18 грн. 81 коп. За розрахунком пені та індексу інфляції за період з 26.12.2023р. до 21.02.2025р. (424 дні) щодо [PERSON] : пеня становить 339 грн. 20 коп. та інфляційне збільшення - 1 065 грн. 92 коп., тобто всього 1 045 грн. 12 коп. По заборгованості за 2024р., то [PERSON] виплачено 8 000 грн., а [PERSON] виплачено 0 грн. Орендна плата повинна сплачуватися до 25 грудня. Тому, з 26.12.2024р. у відповідача виникло фінансове зобов`язання по невиплаченій орендній платі [PERSON] - 0 грн. та [PERSON] - 8 000 грн. За розрахунком пені та індексу інфляції за період з 26.12.2024р. до 21.02.2025р. (58 днів) щодо [PERSON] : пеня становить 46 грн. 40 коп. та інфляційне збільшення - 96 грн. 00 коп., тобто всього 142 грн. 40 коп. Тому, загальна заборгованість відповідача перед [PERSON] становить 16 735 грн. 90 коп. та перед [PERSON] - 34 264 грн. 61 коп. У відзиві на позов, поданому 01.05.2025р., представниця відповідача [PERSON] просить застосувати строки позовної давності щодо частини позовних вимог - стягнення заборгованості з виплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 01.12.2023р. укладеного та підписаного [PERSON] та ФГ Адоніс-ОМ за 2021р. Відмовити у задоволенні позову про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди землі в повному обсязі. У відзиві представниця послалася як на підставу заперечень проти позову, на те, що 01.02.2013р. між [PERSON] , та ФГ Адоніс-ОМ укладено та підписано договори оренди земельної ділянки з кадастровим № 4823980700:01:000:2123, строком до 31.12.2028р. У п. 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації. На виконання договору орендарем щорічно здійснювалось нарахування та виплата орендної плати [PERSON] . У зв`язку з тим, що у 2021р. [PERSON] померла право вимоги за договором перейшло до її спадкоємців та виникло у них 19.07.2023р., тобто з моменту належної реєстрації прав власності на земельну ділянку. Ст. 1296 ЦК України визначено, що право власності на нерухомість, у тому числі земельну ділянку, виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права. Щодо строку позовної давності вказувала, що позовна давність до вимог про стягнення орендної плати застосовується у строк 3 роки, а тому вимоги щодо стягнення орендної плати за використання земельної ділянки за 2021р. є такими, що виходять за межі строків позовної давності. Крім того, посилалася на те, що з прохальної частини позовної заяви неможливо встановити чітко та беззаперечно за який період позивач просить стягнути орендну плату. Щодо розміру, нібито, невиконаних зобов`язань відповідачем, то відповідно до нормативної грошової оцінки вартості спірної земельної ділянки її вартість у 2022 р. становила 130 893 грн. 91 коп., у 2023р. - 137 569 грн. 50 коп. та у 2024р. - 154 062 грн. 13 коп., а тому виходячи із умов п. 9 договору розмір орендної плати за спірну земельну ділянку мав становити: у 2022р. - 3 926 грн. 82 коп., у 2023р. - 4 127 грн. 01 коп. та у 2024р. - 4 621 грн. 86 коп. Тому вказані у позові суми боргу з виплати орендної плати є необґрунтованими. Щодо листа відповідача без підпису, дати та печатки господарства, відповідно до якого відповідачем нібито здійснено відповідні виплати та який є доказом обсягу невиконаних зобов`язань, то істотними умовами договору є розмір орендної плати і будь які зміни істотних умов оформлюються у письмовій формі та реєструються, а усна та неформалізована обіцянка орендаря сплатити орендну плату в більшому розмірі, ніж передбачено договором, не створює юридичних наслідків. Та вказаний лист є не належним доказом, так як у ньому відсутні дата його створення, він не підписаний та не скріплений печаткою господарства, відповідачем не створювався, авторство вказаного документу сумнівне. У 2023-2024рр. відповідачем виконано зобов`язання за договором оренди в повному обсязі та сукупно сплачено 15 984 грн. 00 коп., що перевищує суму орендної плати визначеної договором на 3 308 грн. 31 коп. Копії розписок та листування між сторонами стосуються боргових зобов`язань, які не доведено належним чином та які жодним чином не відносяться до виконання істотних умов договору оренди земельної ділянки від 01.02.2023р. та не можуть слугувати підставами для його розірвання. 18.06.2025р. представниця відповідача Архипова К.Г. подала заяву про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення орендної плати за 2021р. та розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного 01.02.2013р. 12.09.2025р. представником відповідача [PERSON] подано клопотання, у якому останній стверджує, що позивач не довів наявності підстав свого позову, не надав беззаперечних доказів та не навів неспростованих фактів, які б підтверджували наявність підстав позову, які б обґрунтовували заявлені ним вимоги. Викладені у позовній заяві твердження про систематичну несплату орендної плати за договором оренди земельної ділянки у період з 2021р. до 2024рр. не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. ВС у постанові № 610/941/24 від 25.06.2025р., зазначив, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України, як підстава позову є систематична, тобто неодноразова (два і більше випадки) повна несплата орендної плати у строки визначені договором. Для того, щоб констатувати наявність підстав для припинення користування земельної ділянки з цієї підстави суд має встановити такі обставини, як систематичність та несплату орендної плати. Разове порушення такої умови не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Під поняттям несплата, яке вжито у п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України потрібно розуміти саме повну несплату орендної плати. За правилами ч. 2 ст. 651 ЦК України істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або зміна його в судовому порядку. Позивачем не лише не доведено обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення нібито не отриманих сум орендної плати у розмірі 34 264 грн. 61 коп. та 16 735 грн. 90 коп., а й не надано належних доказів їх обґрунтованості у вказаних розмірах. Водночас позивачем не заперечується факт отримання орендної плати у розмірах передбачених самим договором оренди - 3% від базової нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки переданої в оренду. Відповідачем до справи надано відомості щодо нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки (далі по тексту НГО) за 2021-2024рр. У п. 9 договору оренди плата становить 3% від базової нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки. Отже відповідач, як орендар мав сплатити орендну плату наступним чином: 1) у 2021р. - 3 926 грн. 82 коп. (130 893 грн. 91 коп. (НГО) * 3%); 2) у 2022р. - 3 926 грн. 82 коп. (130 893 грн. 91 коп. (НГО) * 3%); 3) у 2023р. - 4 127 грн. 01 коп. (137 569 грн. 50 коп. (НГО) * 3%); 4) у 2024р. - 4 621 грн. 86 коп. (154 062 грн. 13 коп. (НГО) * 3%). Сукупно, за 2021-2024рр. орендна плата становила 16 602 грн. 51 коп. З врахуванням того, що у позивачів право вимоги за вказаним договором виникло лише у 2023р. відповідачем виплачено сукупно за 2021-2024рр. орендної плати в сумі 15 984 грн., тобто всього на 618 грн. 51 коп. менше. А тому вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні 03.07.2025р. позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Позивач [PERSON] не заперечує факт отримання ним орендної плати у вказаних відповідачем сумах. Стверджує, що реквізити рахунка позивача [PERSON] направлялися для відповідача, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, однак він не може надати копії реквізитів рахунків, які направлялися до відповідача, оскільки вони у позивачів відсутні. Позивач [PERSON] в судове засідання 12.09.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 12.09.2025р. звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Позивач [PERSON] в судові засіданні 18.06.2025р., 03.07.2025р. та 12.09.2025р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 20.05.2025р. звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні 03.07.2025р. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. При цьому [PERSON] пояснив, що орендна плата була перерахована виключно на рахунок [PERSON] , оскільки лише його рахунок був наданий позивачами для сплати орендної плати. Реквізити рахунка позивача [PERSON] позивачі для відповідача не надавали. Представники відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання 12.09.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 12.09.2025р. представник [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, у прохальній частині якого просив відмовити у позові, та завершити розгляд справи без участі відповідача та його представників. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 087465 [PERSON] значиться власником земельної ділянки площею 3,79 га в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер 4823980700:01:000:2123. 01.02.2013р. орендодавець [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії МК № 087465 та орендарем Фермерським господарством Адоніс-ОМ в особі директора Малакан О.Г. уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. Об`єкт оренди - земельна ділянка площею 3,79 га, кадастровий номер 4823980700:01:000:2123. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2013р. - 42 148 грн. 336 коп. Строк дії договору - договір укладено до 31.12.2028р. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що становить 2 220 грн. 36 коп. на 2013р. По бажанню орендодавця, за домовленістю з орендарем, орендна плата може бути видана натуральною продукцією. Обчислення розміру орендної пати за землю здійснюється з врахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними документами (актами, накладними). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи -орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 22953367 від 13.06.2014р. державним реєстратором реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 12.06.2014р. проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Підстава виникнення іншого речового права - договір оренди землі без номеру виданий 01.02.2013р., видавники (суб`єкти іншого речового права) ФГ Адоніс-ОМ та [PERSON] . Строк дії - 31.12.2028р. Об`єкт речового права - земельна ділянка площею 3,79 га, яка знаходиться на території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, кадастровий номер 4823980700:01:000:2123. Орендна плата - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 2 220 грн. 36 коп., нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 42 148 грн. 336 коп. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 05.04.2021р.). 12.07.2023р. державний нотаріус Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Мороз Л.В. посвідчила, що на підставі ст. 1265 ЦК України, та договору про поділ спадщини посвідченого Кривоозерського державною нотаріальною конторою Миколаївської області 19.07.2023р. зареєстрованого у реєстрі за № 1-341 спадкоємцем зазначеного у договорі майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її: 1) онук [PERSON] - на частку у праві спільної часткової власності спадкового майна; 2) онук [PERSON] - на частку у праві спільної часткової власності спадкового майна. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,7913 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бурилівської сільської ради Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 087465, кадастровий номер земельної ділянки 4823980700:01:000:2123. Про що свідоцтво про право на спадщину на частку у праві спільної часткової власності земельної ділянки видано [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за № 1-343. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 339871266 від 20.07.2023р. до нього 19.07.2023р. внесено відомості щодо об`єкту речових прав - земельної ділянки з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 площею 3,7913 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Номер відомостей про речове право 51068421; дата реєстрації 19.07.2023р.; державний реєстратор Мороз Л.В. Перша Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області Первомайський районний нотаріальний округ; документи подані для реєстрації - свідоцтво про право на спадщину серії та номер 1-343 видане 19.07.2023р.; вид спільної власності - спільна часткова; розмір частки - ; власники - [PERSON] . 12.07.2023р. державний нотаріус Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Мороз Л.В. посвідчила, що на підставі ст. 1265 ЦК України, та договору про поділ спадщини посвідченого Кривоозерського державною нотаріальною конторою Миколаївської області 19.07.2023р. зареєстрованого у реєстрі за № 1-341 спадкоємцем зазначеного у договорі майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її: 1) онук [PERSON] - на частку у праві спільної часткової власності спадкового майна; 2) онук [PERSON] - на частку у праві спільної часткової власності спадкового майна. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,7913 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бурилівської сільської ради Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 087465, кадастровий номер земельної ділянки 4823980700:01:000:2123. Про що свідоцтво про право на спадщину на частку у праві спільної часткової власності земельної ділянки видано [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за № 1-345. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 339870341 від 20.07.2023р. до нього 19.07.2023р. внесено відомості щодо об`єкту речових прав - земельної ділянки з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 площею 3,7913 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Номер відомостей про речове право 51068289; дата реєстрації 19.07.2023р.; державний реєстратор Мороз Л.В. Перша Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області Первомайський районний нотаріальний округ; документи подані для реєстрації - свідоцтво про право на спадщину серії та номер 1-345 видане 19.07.2023р.; вид спільної власності - спільна часткова; розмір частки - ; власники - [PERSON] . До матеріалів справи позивачами надано заяву на ім`я відповідача в якій вони просять розірвати договір оренди земельного паю площею 3,7913 га кадастровий номер 4823980700:01:000:2123 підписаний покійною [PERSON] та передати земельний пай власникам [PERSON] , [PERSON] . Ними ж до матеріалів позову надано запит від 09.08.2023р. адресований ФГ Адоніс-ОМ про надання інформації по невиплаченій орендній платі за користування земельним паєм площею 3,7913 га кадастровий номер 4823980700:01:000:2123 у грошовій формі по роках. Згідно листа за вих. № 9 від 21.08.2023р. за підписом голови ФГ Адоніс-ОМ Малакан О. у ньому йдеться про надання відповіді за запит та заяву відповідачів, в якому позивач покликається на те, що договір на покійну [PERSON] , буде розірвано в разі коли останні напишуть заяву про відсутність претензій до відповідача з використання і виплати орендної плати за останні 3 роки, в зв`язку з тим, що на них є борг в сумі 1 000 доларів США (дружина [PERSON] брала в борг на поховання [PERSON] ). Також [PERSON] брав автомобіль Опель на виплату, але ніяка сума за 9 місяців не була оплачена. Та, що позивачі, як спадкоємці дадуть заяву, що не мають претензій за 3 роки по виплаті оренди, то договір буде розірвано, а якщо ні, то будуть користуватися до кінця дії договору оренди і буде виплачуватися орендна плата. У відповіді роз`яснено право звернутися до суду. Також у матеріалах справи наявні: - Росписка наступного змісту: Я [PERSON] взяла тищу доларів, 09.06.2021р., підпис, на якій також наявний відбиток печатки ФГ Адоніс-ОМ. - Росписка наступного змісту: Я [PERSON] взяв машину на виплату Опель вектора, готов повернути суму 1 300 доларів в теченіє года, 08.12.2020р., [PERSON] , підпис, на якій також наявний відбиток печатки ФГ Адоніс-ОМ. Позивачами, до матеріалів позову надано запит від 25.08.2023р. адресований ФГ Адоніс-ОМ про надання інформації по невиплаченій орендній платі за користування земельним паєм площею 3,7913га кадастровий номер 4823980700:01:000:2123 у грошовій формі по роках. Відповідь позивачі просять надати протягом 5 робочих днів. Згідно законодавства. 20.10.2023р. за № 10 ФГ АдонісОМ адресовано [PERSON] лист про право отримання останнім, як спадкоємцем частки земельної частки: півтони пшениці, півтони ячменю, 400 кг кукурудзи, 100 кг зернят соняшника, 10 кг сахара. Або ж отримати 8 000 грн. 19.10.2023р. на ім`я ФГ Адоніс-ОМ позивачами направлено цінним листом з описом № 5510400760221 кореспонденцію, яка отримана відповідачем 31.10.2023р. Як стверджують позивачі 19.10.2023р. вони направляли для відповідача наступні документи: лист пропозиція від 17.10.2023р., додаткова угода, реквізити рахунка [PERSON] , реквізити рахунка [PERSON] . На підтвердження направлення вищевказаної кореспонденції відповідачу позивачі долучили до позовної заяви опис вкладення, на якому наявний відтиск штемпелю відділення пошти, однак відсутній номер поштового відправлення. Також слід відмітити, що позивачі надали суду лише копію листа від 17.10.2023р. та додаткової угоди, однак не надали копії реквізитів рахунків позивачів, які направлялися відповідачу для здійснення оплати орендної плати. При цьому судовому засідання позивач [PERSON] пояснив, що копії вказаних реквізитів рахунків у них не збереглося. У листі-претензії від 17.10.2023р. відповідачі вказали, що не згодні з борговими розписками, та що згодні з умовами господарства про відсутність претензій до використання і виплати орендної плати за останніх три роки, направляють додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди землі за взаємною згодою, а в разі відмови підписати додаткову угоду - просять виплатити заборгованість по орендній платі за ввесь період несплати на розрахункові рахунки [PERSON] , [PERSON] 12.11.2024р. на ім`я ФГ Адоніс-ОМ позивачами направлено цінним листом з описом № 5510400829876 наступні документи - звернення про досудове врегулювання спору, який отриманий господарством 23.11.2024р. У зверненні про досудове врегулювання спору позивачі повідомляли господарству, що вони 19.10.2023р. направила на адресу господарства лист з реквізитами банківських рахунків для сплати заборгованості по орендній платі, та що 31.10.2023р. на рахунок [PERSON] від господарства надійшли кошти в сумі 7 984 грн. з коментарем до платежу Переказ коштів за пай від ФГ Адоніс-ОМ 2023. У листі позивачі повідомляли також, що господарство не виплатило [PERSON] з 2021р. до 2024р. за частку земельної ділянки, та [PERSON] за 2021р., 2022р., 2024р. за частку земельної ділянки, та просили виплатити заборгованість [PERSON] за 4 роки (2021-2024рр.) за частку земельної ділянки, а [PERSON] - за 3 роки (2021р., 2022р., 2024р.) за частку земельної ділянки. 31.10.2023р. платником [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 7 984 грн., призначення платежу - переказ коштів за пай від ФГ Адоніс-ОМ 2023р. (дублікат чека від 31.10.2023р. код квитанції 3225-5295-7938-0389). 17.10.2024р. платником [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 500 грн., призначення платежу - оплата за продовження договору [PERSON] (дублікат чека від 17.10.2024р. код квитанції 9357-7727-2790-5970). 17.10.2024р. платником [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 8 000 грн., призначення платежу - орендна плата за використання земельної ділянки (паю) [PERSON] (дублікат чека від 17.10.2024р. код квитанції 9357-7726-1330-4546). У Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого 07.02.2021р. зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 у 2021р. становить, у гривні - 130893,91. Згідно з витягом № НВ-9910213922023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформованого 13.02.2023р. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 у 2023р. становила, у гривні - 130893,91. Відповідно до Витягу № НВ-9915338242024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформованого 29.01.2024р. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 у 2024р. становила, у гривні - 137569,5. У Витязі № НВ-9915006352025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформованого 26.01.2025р. зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4823980700:01:000:2123 у 2025р. становить, у гривні - 154062,13. Отже, з урахуванням умов договору оренди землі, відповідач, як орендар мав сплатити орендну плату наступним чином: 1) у 2021р. - 3 926 грн. 82 коп. (130 893 грн. 91 коп. (НГО) * 3%); 2) у 2022р. - 3 926 грн. 82 коп. (130 893 грн. 91 коп. (НГО) * 3%); 3) у 2023р. - 4 127 грн. 01 коп. (137 569 грн. 50 коп. (НГО) * 3%); 4) у 2024р. - 4 621 грн. 86 коп. (154 062 грн. 13 коп. (НГО) * 3%). Сукупно, за 2021-2024рр. орендна плата становила 16 602 грн. 51 коп. З врахуванням того, що у позивачів право вимоги за вказаним договором виникло лише у 2023р. відповідачем виплачено сукупно за 2021-2024рр. орендної плати у сумі 15 984 грн., тобто всього на 618 грн. 51 коп. менше. Таким чином, заявлена позивачами сума заборгованості по орендній платі не відповідає умовам договору оренди та вимогам чинного законодавства є безпідставна та необґрунтована. Наявний на а.с. 54 лист від імені голови ФГ Адоніс-ОМ Малакан О. адресатами якого визначено [PERSON] , [PERSON] не береться судом до уваги, оскільки він не містить усіх необхідних реквізитів, які б давали можливість ідентифікувати його як такий що виготовлений саме ФГ Адоніс-ОМ саме щодо спірного договору оренди землі, та час його виготовлення. Також судом не беруться до уваги надані сторонами боргові розписки, оскільки їх зміст не дає суду можливість встановити, що вони стосуються правовідносин між сторонами, що виникли саме з договору оренди землі укладеного між відповідачем та [PERSON] 01.02.2013р. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України Про оренду землі. Відповідно до ст. 2 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998р. № 161-ХІV (далі - Закон № 161-ХІV), в редакції, чинній на момент укладання договору оренди відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 Закону № 161-ХІV). Статтею 93 ЗК України та ст. 1 Закону № 161-ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 13 Закону № 161-ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст. 21 Закону № 161-ХІV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У ст. 15 Закону № 161-ХІV визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. В силу вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 32 Закону № 161-ХІV на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 24 Закону № 161-ХІV передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно із п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Отже, за змістом ст. 141 ЗК України та ст. 32 Закону України Про оренду землі підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Підставою розірвання договору оренди землі згідно з п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне (постанова ВС у справі № 918/391/23 від 20.11.2024р.). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. За приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Схожі висновки викладені у постанові Великої Плати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, провадження № 12-201гс18, та постанові Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі № 551/542/20, провадження № 61-16493св21. За приписами ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 5 ст. 31 Закону № 161-ХІV в редакції чинній на час смерті орендодавиці [PERSON] у квітні 2021р. було встановлено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 Земельного кодексу України. Частинами 1, 3 ст. 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. На виконання положень ст. 148-1 ЗК України, спадкоємець (новий орендодавець) повинен повідомити орендаря про прийняття ним спадщини та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди. Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 146/350/20, від 28.04.2021р. у справі № 341/245/19. Саме на позивача як нового орендодавця покладено обов`язок доведення до відповідача як орендаря інформації про перехід права власності із зазначенням: кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки; прізвища, ім`я, по батькові нового власника; місця проживання нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.07.2022р. у справі № 274/3707/20. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В силу ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Стаття 289 Податкового кодексу України Індексація нормативної грошової оцінки земель визначає, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Зі спірного договору оренди землі вбачається, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Нормою ст. 148-1 ЗК України встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачі 19.07.2023р. отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у частці по кожний, та вказаної ж дати зареєстрували своє право власності на спадкове майно у Державному реєстрі речових прав, після чого у серпні 2023р. вперше звернулися до орендаря з вимогою розірвати договір оренди укладений з [PERSON] та щодо надання інформації по невиплаченій заробітній платі за користування паєм у грошовій формі по роках, та повторно з аналогічним зверненням звернулися до відповідача вже 25.08.2023р. Однак, дані звернення позивачів адресовані відповідачу в яких повідомлялося про зміну власника земельної ділянки у серпні 2023р., без надання інформації, яка б дозволила орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору, не свідчить про виконання позивачами свого обв`язку, передбаченого ч. 3 ст. 148-1 ЗК України. 19.10.2023р. на ім`я ФГ Адоніс-ОМ, як стверджують позивачі, ними направлено цінним листом з описом № 5510400760221 наступні документи: лист пропозиція від 17.10.2023р., додаткова угода, реквізити рахунка [PERSON] , реквізити рахунка [PERSON] , які були отримані відповідачем 31.10.2023р. При цьому, лист від 17.10.2023р. не містить зазначення реквізитів рахунків позивачів. Також судом встановлено, що 31.10.2023р. платником [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 7 984 грн., призначення платежу - переказ коштів за пай від ФГ Адоніс-ОМ 2023р. (дублікат чека від 31.10.2023р. код квитанції 3225-5295-7938-0389). 17.10.2024р. платником [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 8 000 грн., призначення платежу - орендна плата за використання земельної ділянки (паю) [PERSON] (дублікат чека від 17.10.2024р. код квитанції 9357-7726-1330-4546). 17.10.2024р. платником [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 500 грн., призначення платежу - оплата за продовження договору [PERSON] (дублікат чека від 17.10.2024р. код квитанції 9357-7727-2790-5970). Позивач [PERSON] не заперечує факт отримання орендної плати у вказаних відповідачем сумах. Таким чином позов в частині позовних вимог [PERSON] є безпідставним та необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню. Водночас щодо позову в частині позовних вимог [PERSON] , суд зазначає таке. Під час судового розгляду, представник відповідача [PERSON] вказує про сплату орендної плати лише на рахунок позивача [PERSON] , реквізити його були надані останнім. При цьому [PERSON] стверджує, що реквізити рахунка [PERSON] для відповідача не надавалися. Позивач [PERSON] стверджує, що реквізити рахунка позивача [PERSON] направлялися для відповідача, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, однак він не може надати копії реквізитів рахунків, які направлялися до відповідача, оскільки вони у позивачів відсутні. З огляду на протилежні позиції сторін щодо обставини направлення позивачами відповідачу реквізитів рахунків позивачів, як того вимагають приписи ст. 148-1 ЗК України, суд вважає за необхідне зазначити. Статтею12 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст.ст. 76-89 ЦПК України визначено поняття доказів, порядок їх подання до суду, а також критерії їх оцінки судом. Так, ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В свою чергу, ч. 5 ст. 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, з огляду на те, що з матеріалів справи не можливо достовірно встановити, які саме реквізити рахунків [PERSON] та [PERSON] направлялися відповідачу, були вони різними чи ідентичними, суд вважає, що позивачі не довели належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами виконання ними вимог ст. 148-1 ЗК України щодо повідомлення відповідачу у передбачений законом спосіб відомостей, передбачених ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, як протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї, так і на день ухвалення рішення у справі. Тому, відповідно, у відповідача не виник обов`язок щодо виплати позивачу [PERSON] орендної плати як власнику орендованої земельної ділянки. За такого невиплата позивачу [PERSON] орендної плати сталася не з вини відповідача, а через недбалу поведінку позивача, що не може бути підставою для розірвання договору оренди землі. В свою чергу, оскільки у відповідача не виник обов`язок щодо виплати позивачу [PERSON] орендної плати як новому власнику орендованої земельної ділянки через невиконання ним вимог ст. 148-1 ЗК України щодо повідомлення відомостей, визначених ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, заборгованість у відповідача перед позивачем з таких виплат також не виникла, що виключає стягнення орендної плати в судовому порядку. Отже, з сукупності вищевикладеного слідує, що позов в цілому є безпідставний та необґрунтований, а відтак не підлягає задоволенню. Суд не розглядає питання, щодо застосування позовної давності, оскільки сплив позовної давності є підставою для відмови у позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Згідно приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачами покладаю на останніх. Відповідач не заявляв про стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed