Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку та на житловий будинок за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку кадастровий номер 3520587500:02:000:0071, загальною площею 2,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Староосотської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, та на житловий будинок [ADDRESS] . Від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, яким усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповіла їй позивачу [PERSON] 02.07.2021 вона звернулася із заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини і на підставі даної заяви було заведено спадкову справу. Проте, 13.11.2024 державний нотаріус повідомив, що вищезазначений заповіт не внесений до Спадкового реєстру, а тому видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом є неможливим. Ухвалою судді від 18.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано з Олександрівської державної нотаріальної контори інформацію стосовно заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , а також інформаційні довідки зі Спадкового реєстру заповіти / спадкові договори та спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину (а.с. 47-48). Позивачка та її представник у судове засідання не з?явилися, представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 75). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 72-73). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивачки, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог позивачки. \~ \~ \~ \~У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). [PERSON] була власником земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0071, площею 2,2798 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 401980 від 11.08.2005 (а.с. 16-18). Також, [PERSON] була власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 26, 32-44). Від імені [PERSON] 19.03.1998 секретарем Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області був посвідчений заповіт, яким вона заповіла позивачці [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй на день смерті та на що за законом вона матиме право. Заповіт посвідчено 19.03.1998 секретарем Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та зареєстровано в реєстрі за № 3 від 19.03.1998 (а.с. 6). 02.07.2021 позивачка звернулася до Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , внаслідок чого було заведено спадкову справу за № 162/2021. З спадкової справи та Витягів зі Спадкових реєстрів встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивачка, інших спадкоємців не встановлено (а.с. 21-24, 57-66). Згідно відповіді Державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, заповіт посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] не внесений до Спадкового реєстру, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не є можливим до проведення реєстрації визначеної діючим законодавством (а.с. 25). Відповідно до відповіді заступника селищного голови Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, на даний час старости Олександрівської селищної ради не наділені делегованими повноваженнями на вчинення нотаріальних дій, а тому внести до Спадкового реєстру відомості про заповіт, посвідчений 19.03.1998 не є можливим (27-28). Відповідно до\~ст.\~16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до частин першої-третьої та четвертої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1251 ЦК України передбачено, що у разі відсутності у населеному пункті нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до Порядку державної реєстрації заповітів, спадкових договорів і заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою КМУ від 11 травня 2011 року за № 491, реєстраторами Спадкового реєстру щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування; заповітів і спадкових договорів, посвідчених консульськими установами України; заповітів, посвідчених (складених та/або прийнятих на зберігання) і зареєстрованих в іноземних державах згідно з Конвенцією, запити про реєстрацію яких в Україні на прохання заповідача подані Мін`юсту, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів є державне підприємство, яке належить до сфери управління Мін`юсту, та його філії. Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, або його філіям заяв про реєстрацію. Заповіти, посвідчені нотаріусами, консульськими установами, посадовими і службовими особами, які зазначені в статях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 і частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат», до створення та введення в дію програмного забезпечення Спадкового реєстру, підлягають безоплатній державній реєстрації в такому реєстрі шляхом подання зазначеними посадовими та службовими особами, установами Рестраторові заяв про реєстрацію архівних заповітів, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Мін`юст. Заповіти, посвідчені посадовими особами, що зазначені в статті 37 Закону України «Про нотаріат», та передані на зберігання .до державних архівних установ, архівних відділів міських рад, підлягають безоплатній державній реєстрації в Спадковому реєстрі шляхом подання установами, відділами державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, або його філіям заяв про реєстрацію таких заповітів, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Мін`юст. На зберігання до державного архіву зазначений заповіт не здавався (а.с. 31). Таким чином, оскільки заповіт, посвідчений 19.03.1998 секретарем Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за № 3 від 19.03.1998 року від імені [PERSON] , померлої [INFO] , не внесений до Спадкового реєстру, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та належним чином реалізувати свої права спадкоємця за заповітом, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved