Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У березні 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі по тексту - позивач, кредитор, іпотекодержатель, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, позичальниця, іпотекодавець, [PERSON] ) третя особа: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (далі по тексту - банк) про визнання права іпотекодержателя за договором іпотеки. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що 29 листопада 2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК», правонаступником якого став ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11086869000, відповідно до якого, банк надав позичальниці у позику для придбання нерухомості грошові кошти в розмірі 153 000,00 доларів США, строком користування до 29 листопада 2027. На підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. 29 листопада 2006 року за реєстровим № з-2223, позичальниця придбала квартиру загальною площею 93,60 кв. м, житловою 45,50 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2006 року між позичальницею та банком було укладено договір іпотеки № 34410, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. та зареєстрований в реєстрі за № з-2228. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передано в іпотеку Банку придбане за кредитні кошти нерухоме майно - квартиру загальною площею 93,60 кв. м житловою 45,50 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В цей же день, приватним нотаріусом, у зв`язку з посвідченням договору іпотеки накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна на весь час його дії під реєстровим номером з-2229. 12 грудня 2011 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено Договір факторингу № 1, на підставі якого, право вимоги по кредитному договору № 11086869000 від 29 листопада 2009 року перейшло до ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ». 12 грудня 2011 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12 грудня 2011 pоку, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е. В., відповідно до якого, право вимоги за договором іпотеки № 34410 від 29 листопада 2006 року, реєстровий № з-2228 перейшло від ПАТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис. Через неналежне виконання позичальницею зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, в зв`язку з чим, 16 липня 2019 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність квартири номер [ADDRESS] . Право власності на предмет іпотеки за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 47858365, від 19 липня 2019 року, 11:35:22, державного реєстратора Мосійчук О. В., Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ, про що 16.07.2019 15:30:27 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про речове право за № 32466178. В зв`язку з набуттям ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на предмет іпотеки, іпотека нерухомого майна - квартири номер [ADDRESS] була припинена відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О., 28.10.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні відомості. 28 жовтня 2019 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 2993, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О. відчужило квартиру номер [ADDRESS] [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року по справі № 753/19586/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково, скасовано запис від 16 липня 2019 року, 15:30:27, про державну реєстрацію прав з відкриттям розділу, індексний номер 47858365, від 19 липня 2019 року, 11:35:22, про реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] загальною площею 93,6 кв. м, на підставі договору іпотеки від 29 листопада 2006 року, серія та номер з-2228, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В., договір факторингу серія та номер 1, виданий 12 грудня 2011 року, видавник ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1875964180000. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні позову [PERSON] до Державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни, про скасування рішення реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію, витребування майна відмовлено. Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року року по справі № 753/19586/19 касаційну скаргу [PERSON] залищено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року в частині вирішення вимог [PERSON] до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», [PERSON] залишено без змін. Зобов`язання [PERSON] , за кредитним договором № 11086869000 від 29.11.2006 року не виконані, сума боргу становить 168 786,95 доларів США, що еквівалентно 6 994 446,81 грн. Враховуючи, що основне зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 11086869000 від 29.11.2006 не припинено, що виключає можливість припинення похідного зобов`язання, а саме іпотеки. На підставі вищевикладеного представник позивача просив визнати за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права іпотекодержателя за Договором іпотеки № 34410 від 29 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., реєстровий № з-2228, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е. В., стосовно іпотечного майна - квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1875964180000). Стягнути з відповдіача на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2025 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомлення/викликом сторін. Ухвалою суду від 29.04.2025 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову. Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2025, ухвалу Дарницького районного суду м. Києві від 29.04.2025 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено. Заборонено [PERSON] відчуження та вчинення реєстраційних дій стосовно квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1875964180000). Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою реєстрації місця проживання, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не подав. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК», правонаступником якого став ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11086869000 (далі по тексту - кредитнии договір), відповідно до якого, банк надав позичальниці у позику для придбання нерухомості грошові кошти в розмірі 153 000,00 доларів США, строком користування до 29 листопада 2027 (а. с. 14-27). На підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. 29 листопада 2006 року за реєстровим № з-2223, позичальниця придбала квартиру загальною площею 93,6 кв. м, житловою 45,50 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2006 року між позичальницею та банком було укладено договір іпотеки № 34410 (далі по тексту - договір іпотеки, іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. та зареєстрований в реєстрі за № з-2228. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передано в іпотеку Банку придбане за кредитні кошти нерухоме майно - квартиру загальною площею 93,60 кв. м житловою 45,50 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 28-31). В цей же день, приватним нотаріусом, у зв`язку з посвідченням договору іпотеки накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна на весь час його дії під реєстровим номером з-2229 (а. с. 30). 12 грудня 2011 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено Договір факторингу № 1, на підставі якого, право вимоги по кредитному договору № 11086869000 від 29 листопада 2009 року перейшло до ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» (а.с. 32- 40). 12 грудня 2011 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12 грудня 2011 pоку, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е. В., відповідно до якого, право вимоги за договором іпотеки № 34410 від 29 листопада 2006 року, реєстровии № з-2228 перейшло від ПАТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис (а. с. 46-50). Через неналежне виконання позичальницею зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, в зв`язку з чим, 16 липня 2019 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність квартири номер [ADDRESS] . Право власності на предмет іпотеки за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер 47858365, від 19 липня 2019 року, 11:35:22, державного реєстратора Мосійчук О. В., Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ, про що 16.07.2019 15:30:27 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про речове право за № 32466178. В зв`язку з набуттям ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на предмет іпотеки, іпотека нерухомого майна - квартири номер [ADDRESS] була припинена відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О., 28.10.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні відомості. 28 жовтня 2019 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 2993, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О. відчужило квартиру номер [ADDRESS] [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року по справі № 753/19586/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково, скасовано запис від 16 липня 2019 року, 15:30:27, про державну реєстрацію прав з відкриттям розділу, індексний номер 47858365, від 19 липня 2019 року, 11:35:22, про реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] загальною площею 93,6 кв. м, на підставі договору іпотеки від 29 листопада 2006 року, серія та номер з-2228, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В., договір факторингу серія та номер 1, виданий 12 грудня 2011 року, видавник ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1875964180000. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні позову [PERSON] до Державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни, про скасування рішення реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію, витребування майна відмовлено (а. с. 90-103). Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року року по справі № 753/19586/19 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року в частині вирішення вимог [PERSON] до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», [PERSON] залишено без змін (а. с. 80-89). Відповідно до статей 526, 629 ЦК України договірне зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків (пункти 3, 4 частини першої статті 611 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). При розгляді справи встановлено, що зобов`язання [PERSON] , за кредитним договором № 11086869000 від 29.11.2006 року не виконані, сума боргу становить 168 786,95 доларів США, що еквівалентно 6 994 446,81 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком № 19 від 19.03.2025 (а.с. 62-65). Отже, судом встановлено, що основне зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 11086869000 від 29.11.2006 не припинено, що виключає можливість припинення похідного зобов`язання, а саме іпотеки. Згідно зі ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише в разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті З Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Так, у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12- 44гс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновки про те, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Якщо предмет іпотеки не був реалізований та відсутні інші підстави для припинення іпотеки, встановлені законом, то іпотека є чинною з моменту внесення про неї первинного запису до відповідного реєстру незалежно від того, чи було скасоване судове рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження. Виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У такому разі запис про іпотеку підлягає відновленню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/73/17 (провадження № 12-67гс18) наведено висновок про те, що внесення нотаріусом до реєстру запису про припинення іпотеки є офіційним підтвердженням існування юридичного факту припинення іпотеки відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією нотаріуса. Існування спірного запису в реєстрі про припинення іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права доводити обставини дійсності такої іпотеки в суді. Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 48/340). З аналізу законодавства та висновків Верховного Суду, щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини вбачається, що чинна законна іпотека має пріоритет над відомостями з реєстру речових прав. Тобто якщо інформація у реєстрі речових прав про іпотеку (наприклад, іпотека припинена) суперечить первинним документам про державну реєстрацію, пріоритетного значення набувають первинні підстави реєстрації той самий іпотечний договір (див. постанова КГС ВС від 15.09.2020 у справі № 918/80/19). З матеріалів справи вбачається, що відомості про припинення іпотеки квартири [ADDRESS] були внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в зв`язку зі зверненням стягнення на квартиру у позасудовому порядку шляхом набуття позивачем права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому 37 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, оскільки рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року по справі № 753/19586/19 скасовано рішення індексний номер 47858365, від 19 липня 2019 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру [ADDRESS] та повернуто її у власність [PERSON] , тому передбачена статтею 17 Закону України "Про іпотеку" підстава для припинення іпотеки (набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки) відсутня, та ураховуючи, що діюче зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за кредитним договором не виконано, тому іпотека нерухомого майна - квартири [ADDRESS] підлягає відновленню. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 109-112 постанови від 15 вересня 2022 р. по справі № 910/12525/20 дійшла висновку, що вчинення державної реєстрації права власності на майно шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (стаття 37 Закону «Про іпотеку») або шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві (стаття 38 Закону «Про іпотеку») можливе лише за заявою іпотекодержателя, тобто особи, за якою зареєстроване право іпотеки на це майно. Якщо, право іпотеки на майно не зареєстроване, звернення стягнення на майно неможливе. В разі якщо в Державному реєстрі зареєстроване припинення права іпотеки, то повторна реєстрація права іпотеки на підставі договору іпотеки без згоди власника майна є протиправною. За загальним правилом частини першої статті 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання майном належать саме власнику. Укладаючи договір іпотеки, власник фактично надає згоду і на державну реєстрацію права іпотеки на підставі договору іпотеки, але така згода стосується саме первісної реєстрації, а не наступної реєстрації після реєстрації припинення іпотеки. Отже, за відсутності згоди власника майна на повторну державну реєстрацію права іпотеки її можна здійснити тільки на підставі судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у пункті 9.8 постанови від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зазначила, що у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації щодо припинення запису про іпотеку є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить відновлення порушеного права. З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач вважає себе іпотекодержателем нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , а відсутність про це запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень перешкоджає зверненню на неї стягнення, що порушує його права іпотекодержателя, належним способом захисту його порушеного права є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, рішення про задоволення якої буде підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про іпотеку, що є ефективним способом захисту порушеного права позивача. У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що вимога про визнання за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права іпотекодержателя за Договором іпотеки № 34410 від 29 листопада 2006 року, стосовно іпотечного майна - квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. Як зазначалось вище, 12 грудня 2011 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено Договір факторингу № 1, на підставі якого, право вимоги по кредитному договору № 11086869000 від 29 листопада 2006 року перейшло до ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ». Та, 12 грудня 2011 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12 грудня 2011 pоку, відповідно до якого, право вимоги за договором іпотеки № 34410 від 29 листопада 2006 року, реєстровим № з-2228 перейшло від ПАТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, зобов`язання за кредитним договором № 11086869000 від 29.11.2006 року [PERSON] не виконане, натомість через неналежне виконання позичальницею зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, в зв`язку з чим, 16 липня 2019 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність квартири номер [ADDRESS] . В зв`язку з набуттям ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на предмет іпотеки, іпотека нерухомого майна - квартири номер [ADDRESS] була припинена відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С. О., 28.10.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні відомості. Виходячи з обставин справи, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, а не оспорення підстав набуття іншими особами прав на предмет іпотеки. Під час розгляду справи відповідач не надав суду докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, у зв`язку із чим наявні правові підстави для визнання за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права іпотекодержателя за Договором іпотеки № 34410 від 29 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., реєстровий № з-2228, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е. В., стосовно іпотечного майна - квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1875964180000). За таких обставин заявлені у справі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved