Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі свого представника адвоката Усенка М.І. через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 85 440 грн 96 коп., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] були укладені кредитні договори №\~300012694 та №\~300012679 від 02.12.2021, відповідно до умов яких відповідачу було відкрито банківський рахунок та надано кредитні кошти, які відповідач зобов`язався повернути зі сплатою відсотків за користування ними. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, а саме перерахував кредитні кошти відповідно до умов вищевказаних договорів на рахунок відповідача. Разом із тим, 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» (банком) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новим кредитором) укладено про відступлення прав вимоги №\~GL1N426202/1, на підставі якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку №\~1 до цього договору, в тому числі і до відповідача. Відповідач довготривалий строк не виконував належним чином свої кредитні зобов`язання перед банком, у зв`язку з чим його заборгованість станом на дату відступлення права вимоги становить 85\~440 грн 96 коп., з яких: - за кредитним договором №\~300012694 від 02.12.2021 на суму 37\~768 грн 53 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 24\~852 грн 64 коп., та заборгованості за відсотками 12\~915 грн 89 коп.; - за кредитним договором №\~300012679 від 02.12.2021 на суму 47 672 грн 43 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 24 852 грн 64 коп., та заборгованості за відсотками 12 915 грн 89 коп. А тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 85 440 грн 96 коп., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.06.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначивши, що просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації місця проживання, яка не була вручена відповідачу з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом направлення судової повістки про виклик до суду смс-повідомленням (доставлено 26.06.2025 та 21.08.2025). Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 55 Конституції України\~та\~статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін відповідно до ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч. 1, 2\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із положеннями ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між АТ «Банк Форвард» (банком) та [PERSON] (клієнтом, позичальником, споживачем) укладені кредитні договори №\~300012694 та №\~300012679 від 02.12.2021 шляхом підписання споживачем анкет-заяв про акцепт публічної пропозиції на укладення договорів про банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно умов договору №\~300012694 від 02.12.2021, відповідач отримав від банку кредитні кошти в сумі 25\~013 грн 55 коп. строком на 1\~858 днів шляхом зарахування суми кредиту на банківський рахунок [NUMBER] зі сплатою відсотків 0,01% річних, які нараховуються на строкову частину основного боргу та 0,00001% річних, які нараховуються на прострочену частину основного боргу. Із розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, вбачається, що станом на 09.05.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №\~300012694 від 02.12.2021 складає 37\~768\~грн 53 коп., з яких 24\~852 грн 64 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12\~915 грн 89 коп. заборгованість за відсотками. Згідно умов договору №\~300012679 від 02.12.2021, відповідач отримав від банку кредитні кошти в сумі 32 759 грн 76 коп. строком на 1\~858 днів шляхом зарахування суми кредиту на банківський рахунок [NUMBER] зі сплатою відсотків 0,01% річних, які нараховуються на строкову частину основного боргу та 0,00001% річних, які нараховуються на прострочену частину основного боргу. Із розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, вбачається, що станом на 09.05.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №\~300012679 від 02.12.2021 складає 47\~672\~грн 43 коп., з яких 32 498 грн 97 коп. заборгованість за тілом кредиту, 15 173 грн 46 коп. заборгованість за відсотками. Пунктами 18 кредитних договорів №\~300012694 та №\~300012679 від 02.12.2021 встановлено, що банк має право відступити повністю або частково свої права вимоги за договорами третій особі без згоди споживача. Так, між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір №\~GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, на підставі якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку №\~1 до цього договору, в тому числі і до відповідача. Відповідно до витягу із реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (додаток № 1 до договору №\~GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024) до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №\~300012694 від 02.12.2021 в загальному розмірі 37\~768\~грн 53 коп. (номер запису 36007), яка складається із заборгованості за тілом кредиту 24\~852 грн 64 коп., заборгованості за відсотками 12 915 грн 89 коп. та за кредитним договором №\~300012679 від 02.12.2021 в загальному розмірі 47 672 грн 43 коп. (номер запису 36006), яка складається із заборгованості за тілом кредиту 32 498 грн 97 коп., заборгованості за відсотками 15 173 грн 46 коп. Частиною 1 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою ч. 1 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи, що відповідач отримав кредитні кошти, однак у порушення умов договору кредити не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 85\~440 грн 96 коп., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК\~України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422\~грн 40 коп. Стосовно заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК\~України). За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн до позовної заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги №\~0206 від 02.06.2025, укладений між адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера Усенка М.І. та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», акт №\~719 наданих послуг та детальний опис робіт (наданих послуг) до такого акту. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу суд бере до увагу, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо усної консультації, правового аналізу та підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved