Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник позивачки адвокат Межвінський С.Д., який діє\~в інтересах\~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки і піклування Буської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що між нею та відповідачем 17.10.2009 року зареєстровано шлюб у Купченською сільською радою Буського району Львівської області. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] від шлюбу народилася донька [PERSON] , і їх батьком являється відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . На даний час діти проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] . 27 травня 2020 року рішенням Буського районного суду Львівської області розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , яка проживає в с. Купче Буського району Львівської області та [PERSON] , [INFO] , жителем с. Купче Буського району Львівської області, що зареєстрований 17 жовтня 2009 року в Купченській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 3. 27 червня 2024 року позивачка заресструвала шлюб із [PERSON] у Буському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівськоиму районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 65. Від спільного подружнього життя із [PERSON] у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка також проживає разом з ними за адресою [ADDRESS] . З моменту розірвання шлюбу батько дітей [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не бере участь у їх вихованні, не допомагає матеріально, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не допомагає їм у навчанні у школі. На даний час діти проживають разом з позивачкою та її теперішнім чоловіком [PERSON] , який піклується та матеріально забезпечує дітей позивачки від першого шлюбу. Відповідач самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав, життям та здоров`ям дитини не цікавиться протягом тривалого періоду часу, участь у їх вихованні та розвитку не приймає. Дані факти в сукупності свідчать про свідоме ухилення відповідача від батьківських обов`язків по вихованню дітей, які мають негативний характер для самих дітей, відповідно позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Фактично відповідач, як батько існує лише як запис у свідоцтві про народження. Просить суд позов задоволити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, до початку судового засідання представник позивачки адвокат Межвінський С.Д. звернувся до суду з заявою в якій заявлений позов підтримали, просить його задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, правом надання відзиву не скористався, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування Буської міської ради Золочівського району Львівської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про слухання справи у відсутності представника. Згідно з\~ст. 247 ЦПК України\~\~уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 14 грудня 2018 року [PERSON] , народився [INFO] , актовий запис № 96, батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 14 грудня 2018 року [PERSON] , народилася [INFO] , актовий запис № 87, батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . СК України, зокрема ст. 164 визначені підстави з яких можуть бути позбавлені батьки судом батьківських прав. Однією з підстав, якою і керувався позивач при зверненні до суду, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини батьками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та їх донькою [PERSON] однією сім`єю. Згідно висновку затвердженого рішенням виконавчого комітету Буської міської ради № 122 від 08.04.2025 року, який був представлений в розпорядження суду, убачається, що під час розгляду питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що діти проживають з матір`ю та її новою сім`єю по [ADDRESS] . Батько не цікавиться життям дітей, не забезпечує їх матеріально, не займається їх вихованням. Відтак, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Буської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як роз`яснив Пленум ВСУ у своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 року у п. 15 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Крім того, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі №366/2047/18, де зазначено, що суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав з урахуванням його поведінки не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Позбавлення відповідача батьківських прав здійснене згідно із законом (п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав. Аналізуючи докази у справі, пояснення учасників справи, суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про дитину, брати участі у його вихованні, не вчинив жодних дій, щоб налагодити відносини із сином, матеріально не забезпечує. В п. 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"\~зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи убачається, що батько малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] не проявляє турботи до своїх дітей, не надає матеріальної допомоги, не дбає про духовний та моральний розвиток дітей, що свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків, як батька, по вихованню дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Окрім цього, на підставі\~ст.141 ЦПК, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,80 грн.

Outcome: approved