Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (надалі ТзОВ «Свеа фінанс») звернулося в суд з позовом до[PERSON] , у якому просять стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором №48621-03/2023 від 30.03.2023 року у розмірі 19 500,00 грн., заборгованість за Договором №03449-04/2023 від 03.04.2023 року у розмірі 39 000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 30.03.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №48621-03/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://www.zecredit.com.ua/, ТОВ «ФК «Інвеструм» 30.03.2023 року направило Відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №48621-03/2023 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). У процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 року № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://www.zecredit.com.ua/), було встановлено як [PERSON] . 30.03.2023 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «З умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W732 на номер телефону (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу Боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №48621-03/2023, на умовах визначених цією офертою. Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення», ліцензія на послуги з переказу коштів без відкриття рахунку №21/788-рк від 01.05.2023 року видана Національним Банком України. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, в тому числі було відступлено і заборгованість Відповідача за кредитним договором №48621-03/2023. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час ТзОВ «Свеа Фінанс»), укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість [PERSON] за Договором №48621-03/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає 19 500,00 грн.: -Заборгованість по тілу кредиту - 5000,00 грн.; -Заборгованість по відсотках - 14 500,00 грн.; 03.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №03449-04/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://bananacredit.com.ua/, ТОВ «ФК «Інвеструм» 03.04.2023 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №03449-04/2023 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). У процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://bananacredit.com.ua/), було однозначно встановлено як [PERSON] . 03.04.2023 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «З умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W165 на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу Боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №03449-04/2023, на умовах визначених цією офертою. Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення», ліцензія на послуги з переказу коштів без відкриття рахунку №21/788-рк від 01.05.2023 року видана Національним Банком України. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору) , а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, в тому числі було відступлено і заборгованість [PERSON] за кредитним договором №03449-04/2023. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість [PERSON] за Договором №03449-04/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає 39 000,00 грн.: -Заборгованість по тілу кредиту - 10 000,00 грн.; -Заборгованість по відсотках - 29 000,00 грн; У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суддіТернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, 09.06.2025 р., 23.07.2025 р. та 18.09.2025 р. відповідач подавала суду заяви про відкладення розгляду справи, оскільки перебуває за межами міста та не має змоги повернутись. Однак, відповідачка жодних доказів поважності неявки в судове засідання не подала.Разом з тим, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив 30.03.2023 року між ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №48621-03/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://www.zecredit.com.ua/, ТзОВ «ФК «Інвеструм» 30.03.2023 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №48621-03/2023 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). У процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 року № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://www.zecredit.com.ua/), було встановлено як [PERSON] . 30.03.2023 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «З умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W732 на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу Боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №48621-03/2023, на умовах визначених цією офертою. Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 23.04.2023, процентна ставка становить 2,0 % на добу. Пунктом 4.3 зазначеного договору сторони передбачили, що у разі якщо Клієнт не повернув кредит, зазначений у п.1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитом, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення умов Договору. Таким чином, сторони за вказаним правочином домовились, що у випадку неповернення кредиту [PERSON] у строк до 23.04.2023, останній продовжують нараховуватись проценти упродовж 180 днів, починаючи із першого дня прострочення умов Договору, тобто з 24.04.2023 по 20.10.2023 року. Таким чином, загальний строк нарахування відсотків відповідачу складає 205 календарних днів із розрахунку 2 відсотки на добу, як це передбачено п.1.3 зазначеного договору. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Вказана обставина підтверджується інформацією зазначену у листі надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 Однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, платежів не сплачував, взяті кредитні кошти не повернув. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір Факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору) , а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, в тому числі було відступлено і заборгованість Відповідача за кредитним договором №48621-03/2023. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс»), було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість [PERSON] за Договором №48621-03/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає 19 500,00 грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 5000,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 14 500,00 грн. Крім цього, 03.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №03449-04/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://bananacredit.com.ua/, ТОВ «ФК «Інвеструм» 03.04.2023 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №03449-04/2023 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). У процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://bananacredit.com.ua/), було встановлено як [PERSON] . 03.04.2023 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «З умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W165 на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу Боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №03449-04/2023, на умовах визначених цією офертою. Відповідно до п.1.1,1.2,1.3 Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.04.2023, із процентна ставкою 2,0 % на добу. Пунктом 4.3 зазначеного договору сторони передбачили, що у разі якщо Клієнт не повернув кредит, зазначений у п.1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитом, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення умов Договору. Таким чином, сторони за вказаним правочином домовились, що у випадку неповернення кредиту [PERSON] у строк до 27.04.2023, останній продовжують нараховуватись проценти упродовж 180 днів, починаючи із першого дня прострочення умов Договору, тобто з 28.04.2023 по 24.10.2023 року. Таким чином, загальний строк нарахування відсотків відповідачу складає 205 календарних днів із розрахунку 2 відсотки на добу, як це передбачено п.1.3 зазначеного договору. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Вказана обставина підтверджується інформацією зазначену у листі надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 Однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, платежів не сплачував, взяті кредитні кошти не повернув. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору) , а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, в тому числі було відступлено і заборгованість [PERSON] за кредитним договором №03449-04/2023. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість [PERSON] за Договором №03449-04/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає 39 000,00 грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 10 000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 29 000,00 грн. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставами для обробки персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу. В матеріалах справи наявні належні та допустимі доказами на підтвердження обставин укладання між первісним кредитором ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] 30.03.2023, а також 03.04.2023 договорів про надання фінансового кредиту за №48621-03/2023 та №03449-04/2023, які було укладено сторонами в електронній формі та підписано Відповідачем шляхом одноразовим ідентифікатором. Суд вважає, що без здійснення входу на сайт зазначеного товариства Відповідачем за допомогою логіна особистого кабінету, зазначені кредитні договори між ТзОВ «Фінансова компанія Інвеструм» та [PERSON] укладені не були. До того ж вказані обставини не є спростованими стороною відповідача. Даний висновок суду зроблений з урахуванням правових позицій наведених Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20. Отже, враховуючи обставини укладення зазначених договорів в електронній формі, слід дійти висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов спірних правочинів. Крім цього, суд зазначає, що номер кредитної картки, на яку перераховано кошти первісним кредитором (ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»), що підтверджено інформацією зазначеною у листах фінансової установи ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025, на суми 5000 грн. та 10000 грн. відповідно, а саме на картку № [NUMBER] , яка збігається із номером у зазначених у договорах про надання фінансового кредиту №48621-03/2023 та №03449-04/2023 у розділі 7, де зазначено фінансовий рахунок Позичальника [PERSON] . Крім цього, суд констатує, що у зазначеній інформації вказаної фінансової установи наведено номер транзакції в системі IPay.ua та номер транзакції. Також слід врахувати, що ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, не отримує реквізитів банківської картки (повний номер, строк дії картки та CVV код), а лише надсилає суму позики на існуючий рахунок позичальника, який вказується самим позичальником і який самостійно вводить повний номер карти в будь-якій обраній ним платіжній системі та необхідні реквізити, при цьому пройшовши верифікацію банком, що обслуговує власника картки. Таким чином, враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість за договором №48621-03/2023 від 30.03.2023 року у розмірі 19 500,00 грн. та за Договором №03449-04/2023 від 03.04.2023 року у розмірі 39 000 грн., тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення позову у повному обсязі. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем, ТзОВ «Свеа Фінанс» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved