Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

11 серпня 2025 року до Баштанського районного суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 16400 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений договір № 1509949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА » свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останній кредит в сумі 5000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, однак відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк утворилась заборгованість в розмірі 16400 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 5000 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11400 грн. 07.09.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 1509949 від 28.01.2021 року. В свою чергу цього ж дня, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1509949 від 28.01.2021 року ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». У зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі та понесені ним судові витрати у справі. Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року відкрито провадження та на підставі п.2 ч.6 ст. 19, п. 1. ч. 1 ст. 274 ЦПК України визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Разом з цим, сторонам роз`яснено їх права, зокрема, право відповідача на відзив. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та відповідні додатки отримані відповідачем 30.08.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. \~ \~ \~ \~У визначений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлений за місцем реєстрації, відзиву до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.01.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА » та [PERSON] був укладений договір № 1509949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний останнім 28.01.2021 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Х586. Згідно з п. п.1.1 кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає: 5 000,00 гривень. У пункті 1.3. кредитного договору зазначено, що строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору тип процентної ставки фіксована й становить 1,90 % в день та застосовується: \~ \~ \~ \~- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; \~ \~ \~ \~- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; \~ \~ \~ \~- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50% річних, за зниженою ставкою 693,50% річних. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 7850,00 грн., за зниженою ставкою 7850,00 грн. Згідно з п.1.7 кредитного договору, обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що Товариство і Клієнт виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені Договором. При цьому, орієнтовна реальна процентна та орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою застосовані виходячи з умов застосування цієї ставки, що передбачені Договором, але у межах погодженого строку виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати Клієнта, обов`язковість сплати яких не передбачена цим Договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні Клієнту для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС Товариства, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за Договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше. Згідно з п. 2.1 кредитного договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінет. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА » свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі, що зазначений у кредитному договорі. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач в частині надання кредиту відповідачу підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що спростовували б факт отримання кредитних коштів. Відповідач користувалася кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконував належним чином, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 16400 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 5000 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11400 грн. Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 07.09.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 1509949 від 28.01.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набув права вимоги за кредитним договором № 1509949 від 28.01.2021 року. В свою чергу 07.09.2021 року, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1509949 від 28.01.2021 року ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Відповідно до витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набув права вимоги за кредитним договором № 1509949 від 28.01.2021 року до [PERSON] . Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 13.06.2025 року позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу по кредитному договору № 1509949 від 28.01.2021 року, в якій зазначено про укладені договори факторингу, за якими відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Проте, відомості щодо погашення в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Враховуючи встановлені обставини, вимоги чинного законодавства, умови кредитного договору та договорів відступлення права вимоги, які дають право ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», як кредитодавцю, звернутися до суду із позовом про повернення грошових коштів та нарахованих відсотків, суд вважає, що із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором № 1509949 від 28.01.2021 року у загальному розмірі 16400 грн. та виникла внаслідок неналежного виконання взятих [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно платіжної інструкції при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у вищевказаному розмірі, а також витрати на правову допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved