Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 03 лютого 2025 року в порядку цивільного судочинства звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал») в особі належно уповноваженого представника за довіреністю Кисіль Вікторії Іллівни з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236 [NUMBER] , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28корпус, 3-й поверх) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 1079736 від 25 жовтня 2023 року у розмірі 33\~983,99 грн. (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три гривні, 99 дев`яносто дев`ять копійок). Та стягнути із [PERSON] ( [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236 [NUMBER] , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28корпус, 3-й поверх) сплачений судовий збір в сумі 2\~422 грн. 40 коп. ( дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок). Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , укладено договір споживчого кредиту № 1079736, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачеві кредит у розмірі 6 000,00 грн., строком на 360 днів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 2.20% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит відповідно до п. 1.4 договору № 1079736. 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 21062024, відповідно до якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 1079736 від 25 жовтня 2023 року. Відповідач зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду, як зазначає позивач, у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 33\~983, грн. 99 коп., з яких 5\~999 грн. 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 27\~984 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Позивач також зазначає, що вживав заходи досудового врегулювання спору між сторонами а саме, що було направленого досудову вимогу до відповідача про погашення кредитної заборгованості що підтверджується копією Досудової вимоги вих. № 23686875 від 22 лютого 2025 року. Враховуючи викладене, позивач - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - просив стягнути на його користь з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 26 лютого 2025 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін. Розгляд справи відкладався, востаннє на 10 вересня 2025 року. Відповідач [PERSON] , - відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм\~ЦПК України, до суду не подавала, а також, не подавала заяви про визнання нею позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 26 лютого 2025 року. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 279 ЦПК України\~встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5\~ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога\~ЦПК України\~роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Представник позивача в поданій на\~адресу суду\~позовній заяві\~просив розглядати\~справу за\~відсутності представника ТОВ "Споживчий центр". \~ \~ \~ \~Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив не подав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0691016106790). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4\~ст.\~223\~ЦПК України зі згоди позивача, викладеної в клопотанні від 27 серпня 2025 року,\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 15 вересня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 10 вересня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 15 вересня 2025 року. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. 3\~ст. ЦПК України\~в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що 25 жовтня 2023 року між між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , укладено договір споживчого кредиту № 1079736, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачеві кредит у розмірі 6 000,00 грн., строком на 360 днів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 2.20% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит відповідно до п. 1.4 договору № 1079736. На виконання умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується довідкою № 20250103-325 від 03 березня 2025 року ТОВ «Пейтек», з якої вбачається факт успішного перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 25 жовтня 2023 року о 19:58:11 на суму 6\~000, 00 грн. Копія довідки міститься в матеріалах справи. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією кредитного договору, який містить електронний підпис відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора А397. Відповідно до довідки про ідентифікацію, яка міститься в матеріалах справи, одноразовий ідентифікатор А397 відправлено позичальнику 25 жовтня 2023 року о 19:45:09 на номер телефону, вказаний у довідці. Згідно з\~положеннями ст.\~8\~Конституції України\~в Україні\~визнається і\~діє принцип\~верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей\~524-526,\~533-535\~ЦК України\~дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частини 1-3 ст. 216 ЦК України). За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Резюмуючи все вищезазначене у своєму взаємозв`язку, дійшов висновку, що між ТОВ «Селфі Фінанс» та [PERSON] було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору № № 1079736 від 23 жовтня 2023 року, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим такий договір, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідач не виконала зобов`язань за цим договором, допущену заборгованість нею у встановленому порядку та сумі не погашено. 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 21062024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 1079736 від 25 жовтня 2023 року, що підтверджується Витягом з реєстру боржників за договором факторингу від 21 червня 2024 року. 21 січня 2025 року [PERSON] позивачем було направлено досудову вимогу № 23686875, в якій відповідача повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні та запропоновано негайно погасити заборгованість у розмірі 33\~983, 99 грн. Надані позивачем розрахунки заборгованості за договором, в ході розгляду справи відповідач не оспорив. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав доказів повернення кредиту, так само як і альтернативного розрахунку заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 1079736 від 25 жовтня 2023 року в загальному розмірі 33\~983, 99 грн., з яких: 5\~999 грн. 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 27\~984 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп.

Outcome: approved