Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

24 грудня 2024 року адвокат Коваль О.В., який є представником позивачки [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» (далі ТОВ «Очаківський райагрохім») (до перейменування відкрите акціонерне товариство «Очаківський райагрохім» (далі ВАТ «Очаківський райагрохім»), обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 068931, серії ЯА № 068933 та серії ЯА № 068932 від 12 серпня 2005 року [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 3,19 га кадастровий номер 4825182800:02:000:0421, площею 0,62 га кадастровий номер 4825182800:01:000:1333 та площею 0,12 га кадастровий номер 4825182800:01:000:1334 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. В подальшому в 2012 році між позивачкою та ВАТ «Очаківський райагрохім» було укладено договори оренди вказаних вище земельних ділянок, які були зареєстровані у відділі Держкомзему у Очаківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 03 грудня 2012 року за № 482510004004310, № 482510004004312 та №482510004004311. Разом з тим, з 2022 року ТОВ «Очаківський райагрохім» належним чином не виконує умови, передбачені п.п. 8, 9, 10 зазначених договорів оренди, а саме, починаючи з 2022 року по теперішній час орендну плату не сплачує. Позивачка звернувшись до відповідача з вимогою (претензією) про сплату орендної плати, відповіді не отримала. Посилаючись на викладене, представник просив розірвати спірні договори оренди земельних ділянок, витребувати ТОВ «Очаківський райагрохім» вказані вище земельні ділянки та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою від 26 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року було витребувано в ГУ ДПС у Миколаївській області інформацію про отримані позивачкою [PERSON] доходи за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2024 року, яку було виконано 20 лютого 2025 року. Ухвалою від\~23\~червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, в якій, крім цього, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 128 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини неявки свого представника не повідомив. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 068931, серії ЯА № 068933 та серії ЯА № 068932 [PERSON] ( дошлюбне прізвище якої [PERSON] , що підтверджується копієї свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 січня 2006 року) [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 3,19 га кадастровий номер 4825182800:02:000:0421, площею 0,62 га кадастровий номер 4825182800:01:000:1333 та площею 0,12 га кадастровий номер 4825182800:01:000:1334 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с. 14, 33-38). Як вбачається з договорів оренди землі, між [PERSON] та ВАТ «Очаківський райагрохім» (після перейменування ТОВ «Очаківський райагрохім») було укладено договори оренди земельних ділянок площею 3,19 га, 0,62 та 0,12 га, які були зареєстровані у відділі Держкомзему у Очаківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 03 грудня 2012 року за № 482510004004310, № 482510004004312 та №482510004004311 (зв. бік а.с. 41, 43, 46). Згідно з п. 8 цих договорів, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3 відсотків від її нормативної грошової оцінки, виходячи з чого розмір орендної плати за рік за цими договорами на момент їх укладання становить: 942 грн. 65 коп. за договором оренди земельної ділянки площею 3,19 га, 344 грн. 62 коп. за договором оренди земельної ділянки площею 0,62 га та 75 грн. 10 коп. за договором оренди земельної ділянки площею 0,12 га. Пунктами 9, 10 спірних договорів оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації грошової оцінки землі та індексів інфляції внаслідок прояву інфляційних процесів грошової одиниці відповідно до чинного законодавства та орендна плата вноситься один раз на рік, але не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктами 35 спірних договорів оренди землі передбачена можливість їх розірвання в односторонньому порядку за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2024 року, що надані Головним управлінням ДПС у Миколаївській області за вих. № 1490/5/14-29-12-01-02 від 17 лютого 2025 року вбачається, що інформація про нарахування ТОВ «Очаківський райагрохім» доходу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2024 року відсутня (а.с. 66-68). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі». Статтею 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, при цьому істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Аналогічні норми закріплені Законом України «Про оренду землі», відповідно до ч. 1 ст. 32 якого договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Статтею 141 Земельного кодексу України в якості підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачені, зокрема, систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що частинами першою і другою статті 651\~ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Враховуючи те, що на суд покладений обов`язок вирішити переданий на його розгляд спір, а також той факт, що відповідач свого процесуального обов`язку доказування у спорі не виконав, суд вважає встановленим, що останнім вказані вище умови договорів не виконано і до теперішнього часу суму орендної плати позивачці не сплачено. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду\~землі» в разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Підстави витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) врегульовано положеннями статей 387- 390 ЦК України. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що власником та розпорядником земельної ділянки є [PERSON] . У зв`язку з розірванням договору оренди землі спірна земельна ділянка підлягає поверненню [PERSON] . Проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, надані докази в їх сукупності та враховуючи, що, починаючи з 2022 року по 2024 рік (включно), відповідач систематично не виконує свої обов`язки щодо виплати позивачці орендної плати, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову внаслідок невиконання відповідачем істотних умов договорів щодо сплати орендної плати, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1). Судом не вирішується питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат на надання правничої допомоги, оскільки позивачем та його представником відповідних доказів на час винесення рішення не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази понесених судових витрат можуть бути надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved