Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне. 28 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1421030688834. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит на споживчі цілі у розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,2% (1,48% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 12164,63%. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.07.2025 утворилася заборгованість в сумі 12\~552,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3\~000,00 грн, по процентам в розмірі 3 552,00 грн, штраф у розмірі 6 000,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Віва Капітал». 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, без виклику (повідомлення) сторін 22 вересня 2025 року. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. 1.3. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної малозначної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за відсутністю представника ТОВ «ФК «Віва Капітал». Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем його реєстрації, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Відповідно до постанови КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 1.4. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «ФК «Віва Капітал», про стягнення заборгованості не здійснювалася, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 28 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1421030688834, відповідно до якого відповідач отримав на споживчі цілі кредит в сумі 3\~000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,2% (1,48% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 12164,63%. Кредит надано строком на 120 днів з 28.07.2024 по 25.11.2024. Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про надання грошових коштів у кредит, позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним. Згідно з паспортом фінансового кредиту, який є Додатком № 2 до договору про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1421030688834 від 28.07.2024, відповідачу надано інформацію, що тип кредиту - кредит, сума/ліміт кредиту 3000-4500 грн, строк кредитування -120 днів, мета кредитування - споживчі цілі, процентна ставка від 540,2% (1,48% в день), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 8 369,64 грн. Згідно з п. 1.3 Договору, відповідач зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 25.11.2024 або достроково. Відповідно до умов до п. 1.3.1. договору відповідач зобов`язався оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів (Додаток 1), протягом дії кредиту. У п. 1.4.4 договору зазначено, що позичальник проінформований, розуміє та погоджується що застосування базової ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової процентної ставки, а застосування дисконтної процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акційної пропозиції, яку кредитодавець має право застосовувати для стандартних умов. Відповідно до п. 2.23 кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 3000 грн. 00 коп. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яка зазначається у форматі xxxxxx****xxxx:, емітовану банком України (далі - платіжна картка), що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. за затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе. Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 7/13307 від 22.07.2025 та довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «Віва Капітал», [PERSON] на виконання умов договору були перераховані кредитні кошти у сумі 3\~000,00 грн наступною транзакцією: номер транзакції: 1 446 661 238; дата та час проведення транзакції: 28.07.2024 о 13:30:47; номер картки: [NUMBER] . Вказаний номер картки співпадає з номером, який вказаний у договорі, підписаному [PERSON] . 2.2. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за договором про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1421030688834 від 28.07.2024 станом 11.08.2025 складає 12\~552,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3\~000,00 грн, по процентам в розмірі 3 552,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 6 000,00 грн. Нарахування здійснювалося в межах періоду з 28.07.2024 по 25.11.2024, що відповідає умовам договору. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3.2. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Позивачем було надано докази того, що відповідач отримав суму кредиту, в той час як відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту. Крім того, позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним. Отже, існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1421030688834 від 28.07.2024 у розмірі 6 552,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000,00 грн та по відсоткам 3 552,00 грн. 4.2. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18, тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки у вигляді штрафу від суми простроченої заборгованості, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 6.4 договору), проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу в розмірі 6\~000,00 грн, слід відмовити. 4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в загальній сумі 6 552,00 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 29.07.2025 про сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 52,20% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1 580,61 грн. 5.2. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: - копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025; - копію акта виконаних робіт від 26.06.2025 на суму 10 600,00 грн; - копію рахунку № 26/26-01 від 26.06.2025; - копію платіжної інструкції від 27.06.2025 за № LK706/7 на суму 10 600,00 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «ФК «Віва Капітал» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи часткове задоволення позову (52,20%) з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 533,20 грн в якості відшкодування витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial