Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення 41 818,00 грн боргу за договором про споживчий кредит № 9921705 від 06.12.2023. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] 06.12.2023 уклала з ТОВ «Мілоан» зазначений кредитний договір. В подальшому на підставі договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» набуло право вимоги до [PERSON] . [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого заборгувала 41 818,00 грн, з них: 8\~500,00 грн за кредитом, 32\~118,00 грн за процентами,1200,00 грн за комісією. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про місце та час проведення судового засідання. Позивач заявив в позовній заяві про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач подала відзив на позовну заяву згідно з яким заперечила позов повністю. Обґрунтувала заперечення тим, що не укладала кредитний договір, зокрема і в електронній формі. Позивач нарахував проценти в необґрунтовано великому розмірі, не надав докази надання кредиту інформаційна довідка не є таким доказом, а також не надав докази набуття права вимоги за кредитним договором. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В ст.\~1055\~ЦК України вказано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 12 ЦПК України: Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4). На підтвердження обставини укладення кредитного договору позивач надав паперову копію договору про споживчий кредит № 9921705 від 06.12.2023., в якому сторонами зазначено ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В позовній заяві позивач зазначив, що кредитний договір укладено в електронній формі і він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. В паперовій копії кредитного договору зазначено, що він підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором 639225. Згідно з ст. 100 ЦПК України: Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч. 2). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3). Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. 4. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 5). [PERSON] поставила під сумнів відповідність поданої паперової копії кредитного договору оригіналу. Тому ухвалою від 02.07.2025 на виконання вимоги ч. 5 ст. 100 ЦПК України суд витребував в\~ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» оригінал\~договору про споживчий кредит № 9921705 від 06.12.2023. ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» ухвалу суду не виконало та не надало оригінал\~договору про споживчий кредит № 9921705 від 06.12.2023. Наслідком неподання оригіналу електронного доказу кредитного договору відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України є те, що його паперова копія не береться судом до уваги. Позивач також не надав доказів передання одноразового ідентифікатора (639225) від ТОВ «Мілоан» до [PERSON] та його приєднання [PERSON] до відповідного електронного повідомлення. Отже, позивач не довів укладення в письмовій (електронній) формі кредитного договору між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Водночас копією квитанції Liqpay від 06.12.2023, копією виписки за платіжною карткою [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» станом на 06.12.2023 підтверджується перерахування 06.12.2023 ТОВ «Мілоан» 12\~000,00 грн на платіжну картку [PERSON] . Враховуючий що кредитний договір між сторонами в письмовій формі не укладено, однак фактично він виконується, на підставі ст.\~1055\~ЦК України суд визнає його нікчемним. Копією договору факторингу від 25.09.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та витягом з реєстру боржників до нього підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Визнання судом кредитного договору нікчемним не впливає на дійсність договору факторингу з огляду на презумпцію правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). В порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відповідно до вимог ст. 216 ЦК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» неповернуті нею 8\~500,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 8\~500,00 грн х 100 / 41 818,00 грн = 20,33 % (розмір задоволених позовних вимог); 2\~422,40 грн х 20,33 % = 492,47 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 7 000,00 грн. З огляду на необхідність дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаної роботи, суд визначає їх в сумі 4 000,00 грн і стягненню з відповідача ці витрати підлягають пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (20,33 %). 4 000,00 грн х\~20,33 % = 813,20 грн (розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: partial