Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

11 червня 2025 року ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 15.05.2021\~року між\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0700-4114, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 2000,00 грн. Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі, а саме 15.05.2021 року Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн. Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2 від «26» грудня 2024 року, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та передає Первісному кредитору під відступлення Права вимоги грошові кошти за плату. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 30.05.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 6000,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 2000,00 грн. та за відсотками 4000,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 0700-4114 від 15.05.2021 року у розмірі 6000,00\~грн.,\~а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 12.06.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 17.06.2025 року від представника позивача в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний Суд» надійшла заява про усунення недоліків з додатками. Ухвалою судді від 17.06.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судові засідання не з`явився, але в позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, а також розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України, а саме на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області, оголошення про виклик її як відповідача в судове засідання на 11.09.2025 року, в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки в судове засідання суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 15.05.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №0700-4114 в електронній формі, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «А963». Відповідно до п.1.2. Кредитодавець зобов?язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів (далі - Кредит) Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Тип Кредиту - кредитна лінія. У п.1.3. зазначено, що мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб Позичальника. Пунктом 2.1. передбачено, що розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого Кредиту: 2 000 (дві тисячі) гривень. Згідно п.2.2. Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п. 2.1. цього Договору, Позичальнику. Кредит надається Позичальнику протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього Договору. Як зазначено у п.2.3. тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Відповідно до п.2.4. розмір процентів за користування Кредитом: 2,5% (дві цілих, п?ять десятих відсотка) від непогашеної суми Кредиту за кожен день користування Кредитом (далі - Стандартна ставка). Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Кредиту до моменту повернення Кредиту Кредитодавцю шляхом перерахування Кредиту на рахунок Кредитодавця, вказаний у цьому Договорі. У випадках, визначених цим Договором Позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2% (дві цілих, нуль десятих відсотка) (далі - Знижена ставка) від непогашеної суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. У п.2.5. зазначено, що заявлений строк користування Кредитом складає 21 календарних днів з дня отримання Кредиту. Заявлений строк - це обраний Позичальником в момент укладання цього Договору строк користування Кредитом, протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою (далі - Заявлений строк). Також, у договорі зазначено невід`ємні додатки до Договору: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики НБУ. Таким чином одночасно з Договором відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А963» Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики НБУ, де зазначена інформація про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти. Ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частиною 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі ч.13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ЗУ «Про електронну комерцію»). Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті). Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підтвердження виконання зобов`язань первісним кредитором за кредитним договором позивачем надано довідку, видану ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №0700-4114 від 15.05.2021 року, відповідно до якої 15.05.2021 року було здійснено перерахування коштів у сумі 2000,00 грн. на картку 414943*97 через платіжну систему LIQPAY. 26.12.2024 року було укладено договір факторингу №УКФ-261224-2, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №0700-4114 від 15.05.2021 року, виданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», загальна сума заборгованості станом на 26.12.2024 року складає 6000,00 грн., з яких 2000.00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 4000,00 грн. заборгованість за відсотками. Як вбачається з Реєстру боржників №1 від 26.12.2024 року до Договору факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024 року Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами, зокрема до [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як вбачається з Довідки №25691/25-ДПЗ від 30.05.2025 року про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором №0700-4114 від 15.05.2021 року, виданої ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» [PERSON] станом на 30.05.2025 року має непогашену заборгованість у розмірі 6000,00 грн, з яких: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4000,00 грн. заборгованість за відсотками. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи позов, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» зазначило, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у відповідності до Кредитного договору №0700-4114 від 15.05.2021 року. Надана позивачем довідка про перерахування суми кредиту не є документом, який підтверджує отримання [PERSON] кредиту та користування кредитними коштами, не містить повного номера картки, на яку здійснено перерахування коштів, та належність карткового рахунку відповідачці, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме [PERSON] , а отже, не є належним доказом, що підтверджує факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок відповідачки, отримання відповідачкою кредитних коштів та розміру наданого кредиту за Кредитним договором №0700-4114 від 15.05.2021 року, тому перевірити розмір нарахованої суми боргу не є можливим. Разом з тим, позивач не надав до суду доказів перерахування коштів первісним кредитором на картковий рахунок відповідачки по кредитному договору №0700-4114 від 15.05.2021 року. Клопотань про витребування доказів до суду ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» не подавало. Оцінюючи розрахунок заборгованості за Кредитним договором №0700-4114 від 15.05.2021 року, наданий позивачем, суд звертає увагу, що останній не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, а також не є належним та достатнім доказом з огляду на вимоги ч.1 ст.77 ЦПК України, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є саме первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав суду виписок з особового рахунку відповідачки, доказів надання відповідачці кредитних коштів в спосіб, визначений у кредитних договорах, тому суд дійшов до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами отримання відповідачкою кредитних коштів та відповідно наявність заборгованості по кредиту у розмірі, вказаному у позовній заяві. Такий висновок також узгоджується з постановою Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» про стягнення з відповідачки заборгованості за Кредитним договором №0700-4114 від 15.05.2021 року розмірі 6000,00 грн. задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.141ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.ч.2, 6 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, підстави для стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу з відповідачки відсутні.

Outcome: dismissed