Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 Представник ТзОВ «ФК «Укрглобал-фінанс»» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 19.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №4311346, згідно умов якого, відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану в АТ «А-Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). 26.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК«Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26/08/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» за виплату належні йому права вимоги в тому числі і до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №4311346, заборгованість якого становить 58750,00 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 58750,00 грн. та понесені при зверненні до суду судові витрати. 1.2 Представник відповідача адвокат Лопухович А.О. подала до суду заяву, згідно якої зазначає, що [PERSON] позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині стягнення з нього заборгованості лише за тілом кредиту. Щодо заявлених вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, вважає, що суд має врахувати ту обставину, що відповідач є військовослужбовцем, проходить військову службу з 21.11.2023 у зв`язку з чим на нього поширюються пільги, встановлені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Тому просить позов задовольнити частково, судові витрати стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Але при цьому вказує, що грошові кошти в кредит брались для придбання військового спорядження і просить звільнити військовослужбовця від сплати судового збору, а в стягнені витрат на правову допомогу відмовити, бо справа розглядалась в спрощеному провадження, вона не є складною. 1.3 Представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 10000 грн., яка складається із заборгованості з кредитом, а також судові витрати у справі: 2422,40 грн. сплачений судовий збір та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 04.08.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач свою позицію щодо позовних вимог висловив у письмовій заяві, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 19.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір №4311346 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Умовами Договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит у сумі 10 000 грн., строк кредиту - 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2,50% за кожен день користування кредитом. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок банківської картки споживача [NUMBER] . Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк кредитування становить 100 000,00 грн. Сторони погодили Графік платежів, що є додатком №1 до Договору та згідно якого визначено дати та розмір повернення платежів за кредитом (а.с.14-16) Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту , підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту, відповідальність за невиконання зобов`язань, що є свідченням того, що позичальник особисто та свідомо уклав вищезазначений договір. (а.с.17). [PERSON] отримав грошові кошти в загальній сумі 10 000 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 28.08.2024 про успішну транзакцію на платіжну карту споживача [NUMBER] грошових коштів у сумі 10 000 грн. 19.01.2024 о 15:30 год. (а.с.18). Згідно наданого первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.08.2024 заборгованість відповідача за кредитом складає 58750,00 грн., з яких 10000 грн. - тіло кредиту, 43750 грн. - заборгованість за відсотками та 5000 штрафні санкції (а.с.19-20). 26.08.2024 між ТОВ Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 26/08/2024 відповідно до якого ТОВ Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» за виплату належні йому права вимоги. Відповідно до Витягу реєстру боржників від 26.08.2024 до Договору факторингу ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4311346 в загальному розмірі 58750 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за кредитом, 43750 грн. - заборгованість за відсотками та 5000 грн. - штрафні санкції (а.с.28-30). Також судом встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с.56). Згідно довідки в/ч [NUMBER] №1020/УБД від 15.06.2025, [PERSON] в період з 21.11.2023 по 12.04.2024, з 27.04.2024 по 14.09.2024, з 29.09.2024 по 04.03.2025 та з 02.04.2025 по 03.06.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та являється учасником бойових дій (а.с.56 зворот-57). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як вбачається із матеріалів справи згідно анкети-заяви відповідача від 05.09.2018 для нього згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що 19.01.2024 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач визнає факт укладення кредитного договору та наявність заборгованості за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. 5.2 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Однак, первісні позовні вимоги становили 58750 грн., а після висловлення позиції стороною відповідача сторона позивача зменшила позовні вимоги до 10000 грн., тобто майже в шість разів і просить стягнути витрати на правовому допомогу такі ж, як і сума боргу. Суд зауважує, що це малозначна справа незначної складності і враховує заперечення відповідача щодо судових витрат, однак підстав для звільнення від сплати судового збору відповідача не встановлено, оскільки він не підпадає в цій ситуації під пільги п.12,13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», бо немає доказів, що справа пов`язана з виконанням військового обов`язку відповідача і в цій ситуації не його права порушується, а він не виконав обов`язки за договором. За матеріалами справи понесені витрати ТОВ «ФК«Укрглобал-фінанс» складають 10000 грн.: Договором №02/08/24 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, довіреністю та свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю, Актом приймання-передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025, Витягом з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №56, платіжною інструкцією №2066 від 03.03.2025 (а.с.31-37). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу мають бути зменшені в шість разів і з відповідача стягує 1667 грн. 5.3 Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved