Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1994 Житлово-комунального відділу Авдіївського коксохімзаводу [PERSON] і [PERSON] є власниками на праві приватної спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстроване у КП БТІ м. Донецька за реєстровим номером 5028. Відповідно до статті 13 Закону України «Про власність», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Громадянин набував права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом (частина друга статті 12 цього Закону) Відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про власність» наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Крім того, за положеннями статті 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. Таке правове регулювання правовідносин з права власності на майно застосовується до прав, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року. Приписами чинної ст.328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Отже, 04.03.1994 [PERSON] і [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] , як у розумінні ЗУ «Про власність» (який діяв на момент виникнення правовідносин), так і у розумінні діючої ст.328 ЦК України. Належна [PERSON] і [PERSON] квартира, згідно даних технічної характеристики квартири, є двокімнатною, загальною площею 59,20 кв.м., житловою площею 43,50 кв.м. Стаття 181 ЦК України визначає поняття нерухомої та рухомої речі. Зокрема, до рухомих речей відносяться речі, які можна вільно переміщувати у просторі; до нерухомих належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, на відміну від рухомих речей, підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України). Отже вирішуючи спір, що випливає з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, суд, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу виходить з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, встановлює час та підстави виникнення права власності, з`ясовує чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору. При цьому, встановлюючи правовий статус майна, суд, відповідно до статей 181, 188 ЦК України встановлює і вид цього майна (нерухоме майно, рухоме майно, зокрема гараж, будівельні матеріали, складна річ тощо). В даній справі судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є власниками нерухомого майна у розумінні ст. 181 ЦК України. Як встановлено судом у даній справі, [PERSON] і [PERSON] набувши право власності на квартиру зареєстрували своє право власності у КП БТІ м. Донецька у порядку передбаченому на момент виникнення права. З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб судом встановлено, що КП «БТІ м. Донецька» зареєстроване за адресою: м. Донецьк, вул. Кобозева, 66. Загальновідомим та таким, що не підлягає доказуванню у даній справі, є факт, що починаючи з 07.04.2014 м. Донецьк тимчасово окуповано, що також визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309. Суду не надано доказів переміщення КП «БТІ м. Донецька» з м. Донецька, як не надано і доказів евакуації реєстраційних справ щодо нерухомого майна з м. Донецька. Відтак, суд приходить до висновку, що станом на 06.05.2025 доступу до реєстраційних справ, які зберігаються у КП «БТІ м. Донецька», [PERSON] та державні реєстратори не мають. 03.08.2004 набув чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а з 01.01.2013 в Україні запроваджено систему державної реєстрації прав. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Приписами абз.1 п.3 ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Розпорядженням Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області №8 від 08.01.2024, вулицю Гагаріна в місті Авдіївка перейменовано на вулицю Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла. Судом перевірені відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та встановлено, що вони не містять відомостей щодо права власності [PERSON] і [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Також судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 11.08.2009 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її доньки, [PERSON] і [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено. 03.11.2023 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від належної їй спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , на користь дочки спадкодавця [PERSON] 02.11.2023 позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але25.04.2025 їй відмовлено у зв`язку з відсутністю підтвердженої інформації про реєстрацію права власності на спадкове майно в установленому законом порядку. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи, яка надана нотаріусом на вимогу суду. Таким чином, в даній справі судом встановлено, що позивачка спадщину після смерті [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку, але оформити свої спадкові права в позасудовому порядку можливості не має, оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують право власності. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved