Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення батьківства, в обґрунтування зазначивши наступне. З [PERSON] вона познайомилася в червні 2009 року, коли працювала у відділенні № 27 ВАТ «Банк Фінанси та Кредит», а [PERSON] був клієнтом цього банку. Зустрічатися вони почали з 2010 року, за запрошенням відповідача вони ходили до різних закладів та разом проводили вихідні та вільний час. Невдовзі [PERSON] запропонував їй одружитися, але вона не готова була прийняти таке важливе рішення, оскільки не була впевнена у своїх почуттях, тому попросила час на роздуми. Стосунки після цього між ними не припинилися, у 2011 році вони відпочивали разом, неодноразово їздили до Криму, Києва та Одеси. [PERSON] планував свої робочі поїздки з умовою, щоб вона могла поїхати з ним, також він всіляко проявляв до неї свої почуття, піклувався про неї, дарував їй подарунки та підтримував матеріально вирішуючи її поточні проблеми. У 2014 році вона завагітніла, рішення про народження дитини було однозначне та [PERSON] казав, що це буде найголовніший подарунок у його житті. Інших сексуальних партнерів у період її стосунків з [PERSON] вона не мала, у іншому шлюбі вона не перебувала. [INFO] у них народився син [PERSON] . [PERSON] був дуже радий, особливо його тішило, що син дуже схожий на нього. Проте, реєструвати себе батьком [PERSON] , він не став, оскільки був успішним бізнесменом та не хотів ділитися своїм щастям з іншими та наражати на небезпеку її, як свою цивільну дружину, та давати своїм конкурентам важелі для впливу на нього у сфері бізнесу. Дані про батька дитини, при реєстрації акту народження, були записані у відповідності до ст. 135 СК України, тобто з її слів, як матері дитини. Після важких пологів вона потребувала допомоги, тому проживала з сином у своїх батьків, але [PERSON] постійно їх з сином навідував, турбувався про них та допомагав їм матеріально, оплачував лікування тощо. З її батьками він також знайшов спільну мову та між ними виникли сімейні стосунки та певні традиції. Коли син підріс, [PERSON] продовжував опікуватися його життям, займався його вихованням та утриманням, водив його до дитячого садочка та навчальних закладів. Матеріальний та організаційний супровід їх життя був виключно прерогативою [PERSON] . У 2020 році вона придбала будинок в [ADDRESS] , куди вони одразу переїхали всі разом, де і проживали до смерті [PERSON] . У зв`язку з відкриттям спадщини, [INFO] вона, діючи в інтересах свого сина, звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття сином спадщини після смерті батька. Оскільки для прийняття спадщини необхідно підтвердження факту батьківства, 10.06.2022 вона звернулася до Тетіївського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження сина. Під час розгляду справи, нею було подано клопотання про призначення у справі посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи для вирішення біологічного батьківства померлого [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] 21.07.2022 ухвалою Тетіївського районного суду Київської області задоволено клопотання та призначено таку експертизу, згідно висновку від 30.09.2022 якої, вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99 %, тобто біологічне батьківство доведено, у зв`язку з чим рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 08.11.2022 її заяву задоволено та встановлено факт батьківства. Таке рішення було оскаржено представником [PERSON] та постановою Київського апеляційного суду 09 лютого 2023 року апеляційну скаргу задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, а її заяву про встановлення факту батьківства залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що вбачається спір про право. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, для захисту прав свого сина. Просить суд встановити, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Залишити без змін внесені 13 грудня 2022 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зміни до складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області актового запису № 134 від 20 лютого 2015 року про народження [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та факти, викладені в позовній заяві, та просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки фактично факт батьківства вже було встановлено в судовому порядку і на підставі рішення суду були внесені відповідні зміни в актовий запис про народження сина позивачки. Разом з тим, рішення суду про встановлення факту батьківства було скасовано та, як наслідок, для оформлення спадкових прав за сином її довірителя після смерті [PERSON] знову виникли перешкоди. Висновком судово-медичної експертизи згідно проведеного молекулярно-генетичного дослідження підтверджено, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає 99,99 %, тобто є практично доведеним. Підставою скасування рішення про встановлення батьківства стало те, що мати дитини вибрала невірний спосіб захисту та звернулася до суду із заявою, а не з позовом, оскільки є інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, тобто дійсно між спадкоємцями існує спір про право. За вказаних обставин просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`являлися, від представників [PERSON] та [PERSON] надходили неодноразові заяви про відкладення з посиланням на різні обставини, при цьому, будь-яких підтверджуючих об`єктивність неможливості прибути в судове засідання обставин, відповідачами та їх представниками до суду не надано. Після неодноразового ознайомлення із матеріалами справи представниками відповідачів, відзив до суду не подавався. Представник третьої особи Першої уманської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, від завідувача Г.Кравець надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Представник третьої особи Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляли, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 Ц ПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13.12.2022 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Актовий запис про народження за № 134 від 20 лютого 2015 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану, сформованого 14 грудня 2022 року за № 00037828542 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), до актового запису про народження № 134 від 20 лютого 2015 року щодо [PERSON] на підставі рішення суду про встановлення факту батьківства, справа № 940/478/22 від 08 листопада 2022 року, Тетіївський районний суд Київської області, 13 грудня 2022 року було внесено зміни щодо прізвища дитини, його по батькові та інформацію про батька дитини. Так, згідно рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08.11.2022 у справі 2-о/940/14/22 940/478/22, яке скасовано постановою Київського апеляційного суду від 09.02.2023, заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства було задоволено та встановлено юридичний факт про те, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Цим же рішенням було зобов`язано внести зміни в актовий запис про народження від 03.02.2015 [PERSON] , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 20.02.2015 року за № 134, а саме в розділі «Відомості про батька» зазначити: « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Згідно висновку судового експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-100-2022 від 30.09.2022, складеного на виконання ухвали Тетіївського районного суду Київської області від 21.07.2022 у справі 940/478/22, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%, тобто біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 09.02.2023 при розгляді апеляційної скарги представника [PERSON] , рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року скасовано, а заяву [PERSON] , заінтересована особа: Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту батьківства залишено без розгляду. Суд апеляційної інстанції прийшов до такого рішення, у зв`язку з тим, що факт, про встановлення якого просить [PERSON] , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки зі змісту поданої [PERSON] заяви вбачається, що встановлення факту батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом, складеним [PERSON] 18 вересня 2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Поліщук Н.М., звернулась до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття після смерті [PERSON] , яка не визнає [PERSON] сином свого покійного брата, а тому між ними існує спір про право на спадщину після смерті [PERSON] , який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру виданої 13.02.2024 за № 75801126 Першою уманською державною нотаріальною конторою, наданої на запит суду при розгляді даної справи, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , Уманською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 20/2022. Крім того, Перша уманська державна нотаріальна контора направила до суду повідомлення від 13.02.2024 за № 241/01-16, про те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявами про прийняття спадщини звертались: сестра померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] , співмешканка померлого [PERSON] та [PERSON] , від імені малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] залишив заповіт на все майно, посвідчений Поліщук Н.М., приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу 18.09.2007 за реєстровим № 4282 на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. Свідоцтв про право на спадщину нікому із спадкоємців не видавалося. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнства і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved