Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У листопаді 2024 року ТОВ "ВІН ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 26.11.2018 року № 442537 у розмірі 35637,65 грн, а також судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 26.11.2018 року, між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 442537. Відповідно до індивідуальної частини договору № 442537 про надання фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту №442537 від 26.11.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке згодом було перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС», укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі й до відповідача. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. За таких обставин з огляду на приписи ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.11.2018 року, між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 442537. Відповідно до індивідуальної частини договору № 442537 про надання фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу позику. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 1.2 Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1.2.1. 1,53 % (один кома п?ять три процентів) від суми кредиту за кожний день користування кредитом (558,45 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. Сукупна вартість кредиту складає 145,90 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 8754,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.3.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 45,90 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 2754,00 грн. (у грошовому виразі). 1.4. Строк дії договору 30 днів 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі й щодо відповідача. 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 22960 грн., а саме : Сума основного боргу 6000 грн., сума боргу за процентами - 3240 грн, сума боргу за простроченими процентами 13320 грн, сума боргу за штрафами 400 грн. Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) дійшла наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах Верховний Суд забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів продовження строку дії договору, позовні вимоги про стягнення відсотків та штрафів, нарахованих поза межами строку дії договору (30 днів) задоволенню не підлягають. Сторонами у договорі було чітко визначений розмір суми кредиту 6000 грн та відсотків, які підлягають сплаті за 30 днів - 2754,00 грн, а всього: 8754,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Позивачем розраховано 3% річних та інфляційні втрати починаючи з 15.11.2021 року та по 15.11.2024 року. Проте, позивачем безпідставно визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 22960 грн. Отже, на думку суду вірним розрахунком за період з 15.11.2021 року та по 15.11.2024 року на суму грошового зобов`язання 8754 грн буде: інфляційне збільшення 8 754,00 x 1.46207025 - 8 754,00 = 4 044,96 грн; три відсотки річних - 788,67 грн. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 8754 грн, яка складається з 6000 грн тіло кредиту, 2754 грн відсотки, а також стягнути інфляційне збільшення в сумі 4044,96 грн та 3% річних 788,67 грн, а всього: 13587,63 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов було задоволено частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі: 2829,95 грн, що складається з 923,59 грн судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу - 1906,36 грн.

Outcome: partial