Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, просив визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з її батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . з мотивів та підстав викладених у позові в письмовій формі. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач та відповідач уклали шлюб 16.08.2003 року, який рішенням Личаківського районного суду Львівської області від 20.01.2025 року був розірваний. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згоду щодо виховання малолітньої дитини не досягнуто. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] , зараз дана територія знаходиться під окупацією. З 2022 року Відповідачка, як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За місцем реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, Відповідачка не проживає, фактичне її місце проживання Позивачу не відоме. Позивач разом\~з малолітньою\~дитиною проживають\~у будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~донька знаходиться\~на його\~повному утриманні\~і вихованні. Позивач повністю опікується інтересами і потребами малолітньої дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та її здоров`ям, дочка відвідує навчальний заклад. Позивач не перешкоджає і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матері з дитиною. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з позовом до суду в якому просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23.01.2025 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Залучено в якості третьої особи [INFO] за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~15.04.2025 ухвалою суду із занесенням в протокол судового засідання було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та залучено як третю особу Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування до участі у вищезазначеній справі. \~ \~ \~ \~20.05.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та зобов`язано Орган опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з її батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~На виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова органом опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надано висновок від 24.06.2025 №260001-вих-91451 про недоцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] із одним з батьків, у зв`язку з відсутністю спору між батьками дитини. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, спираючись на обставини, зазначені в позові. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибула із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом публікації оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-порталі Судової влади України «Личаківський районний суд м. Львова» в мережі Інтернет - http://court.gov.ua, від неї не надходила заява про розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Від представника третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, підтримує поданий до суду висновок та просить винести законне та обґрунтоване рішення із забезпеченням найкращих інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників, дослідивши надані письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно із\~статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16 серпня 2003 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції, актовий запис №254. \~ \~ \~ \~Рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/3923/24 від 20 січня 2025 року шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З висновку органу опіки та піклування 24.06.2025 №260001-вих-91451 встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії - [NUMBER] від 05.11.2013, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батьки дитини та малолітня [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеними особами з міста Енергодар Запорізької області. [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] , 2013р.н., проживають за адресою: [ADDRESS] , згідно договору оренди квартири від 07.10.2022. Донька знаходиться на його повному утриманні і вихованні. Матір дитини, [PERSON] , є байдужою до доньки, вихованням та піклуванням не займається. За місцем реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] не проживає. На засідання комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради прибув батько дитини [PERSON] , малолітня [PERSON] , матір дитини [PERSON] на засідання комісії не прибула, про час та місце проведення була повідомлена засобами телефонного зв`язку. \~ \~ \~ \~Під час проведення комісії за згодою батька [PERSON] було заслухано думку малолітньої [PERSON] , яка повідомила, що «проживає разом з татом та старшою сестрою, є ученицею Львівської СШ №82. Маму бачила останній раз на початку літа, зазвичай мама щодня до неї дзвонить, питає як справи, чим займається, що їла, однак останніх три дні мама не телефонувала. На скільки їй відомо, мама не працює, тато їх забезпечує, готує їсти і виконує всі обов`язки по квартирі. Зі слів тата знає, що мама проживає з кимось іншим, жити разом з мамою не хоче". \~ \~ \~ \~Згідно висновку Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.06.2025 №260001-вих-91451 вважається недоцільним визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказаний висновок мотивований відсутністю спору між батьками щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, оскільки батьки за взаємною згодою визначили місце проживання спільної дитини. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 51\~Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як визначено статтями141,153 СК України, яка кореспондує зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з статтею 157 СК України, частинами 1, 2статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Як встановлено судом при дослідженні доказів у справі, фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким, відповідно до позову, дитина і так фактично проживала і від якого мати дитини не вимагала та не вимагає зміни її місця проживання. Також суд наголошує, що після звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, відповідачка жодних заперечень на адресу суду не направила, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала. Тобто фактично відповідач не заперечує, щоб суд ухвалив рішення про визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала. За встановлених обставин, суд не вбачає, щоб на день звернення із позовом до суду та на час розгляду справи по суті у позивача і відповідачки виник та існував реальний спір щодо місця проживання дитини, яка, як встановлено судом, проживає із батьком, а мати дитини не вимагала від батька дитини змінити її місце проживання, не порушувала у судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з собою і не заперечує щодо проживання дитини з батьком. На думку суду, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2024 у справі №127/16211/23. Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 10.12.2024 у справі №299/8679/23. В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами непорозумінь чи спорів стосовно місця проживання дитини не виникало, дитина проживає разом з батьком за зареєстрованим місцем проживання, тому спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини на час розгляду справи судом не вбачається, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а тому у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed