Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У червні 2025 року представник ТОВ «Кошельок» Гурський Г.Ю. через систему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3334001329-594568 від 24.01.2022 в розмірі 24 248,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.01.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3334001329-594568 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, в електронній формі. Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит у сумі 7 000,00 грн. для задоволення особистих потреб, строком на 22 дні, з відсотковою ставкою 2,2% на добу за початковий строк кредитування, визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку позичальник вказала в особистому кабінеті. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 15.02.2022 року до 15.05.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання за укладеним договором, не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача, за договором № 3334001329-594568 від 24.01.2022, утворилась заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 24 248,00 грн., яка складається з наступного: 7 000,00 грн.-- тіло кредиту; 3 388,00 грн. -відсотки за початковий строк користування позикою; 13 860,00 грн. - відсотки за продовжений строк користування позикою. Заперечуючи позовні вимоги [PERSON] , подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона не укладала кредитний договір з ТОВ "Кошельок", жодних коштів не отримувала, договорів не підписувала, і не здійснювала жодних дій, спрямованих на отримання позики. 24 січня 2022 року невідомі особи внаслідок шахрайських дій, отримали доступ до особистого кабінету Київстар відповідача, та оформили кредити у різних мікрофінансових організаціях на яких відповідач була раніше зареєстрована, але вчасно і відповідально сплачувала в них позики. 24 січня 2022 року позивач отримала на свою електронну пошту лист від компанії "Кошельок" із повідомленням про схвалення кредиту в сумі 7000 грн. Відповідач вказує, що зверталась до компаній-кредиторів із проханням скасувати заявки, які надходили на її електронну пошту. Також, відповідач зверталась до Узинського відділу поліції із письмовою заявою про шахрайство, проте кримінальне провадження за заявою не було відкрито, що унеможливило подання скарги до кіберполіції. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 12.06.2025\~ прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду (а.с. 74). 18.06.2025 на електронну адресу суду надійшло звернення від відповідача (а.с. 77-78). 27.06.2025 [PERSON] через систему «Електронний суд» сформувала відзив на позовну заяву (а.с. 81-154). 24.07.2025 представник позивача Гурський Г.Ю. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення (а.с. 155-161). Ухвалою суду від 31.07.2025 витребувано від Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" письмові докази щодо підтвердження або спростовування факту випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи);\~ виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 23.01.2022 року по 15.05.2022 (а.с. 163-164). 05.08.2025 [PERSON] подала через систему «Електронний суд» додаткові пояснення (а.с.166-179), клопотання про витребування доказів (а.с. 180-189). 18.08.2025 на адресу суду надійшла витребувана інформація від АТ "ТАСКОМБАНК". Позивач в судове засідання не направив свого представника, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у прохальній частині позовних вимог міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача,\~ дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України\~ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом позову кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору ( п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). До матеріалів справи долучено копію договору № 3334001329-594568 укладеного, як стверджує позивач,\~ 24.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «Кошельок». Проте, аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд доходить висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору з [PERSON] , а саме: не додано довідки про ідентифікацію відповідача, оскільки договір підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. А також, взагалі відсутні докази отримання відповідачем коштів за цим договором, що суперечить положенням ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Будь-яких належних доказів на підтвердження безготівкових перерахувань коштів на платіжні банківські картки [PERSON] , як передбачено умовами кредитних договорів, позивачем не надано. Натомість, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, АТ «Таскомбанк» направило відповідь, у якій зазначено, що інформація про [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в AT «ТАСКОМБАНК» відсутня, станом на 06.08.2025 в AT «ТАСКОМБАНК» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] у гривнях, операції по якому можна здійснювати за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . А також, надано виписку рух коштів по цьому рахунку, у гривнях за період з 23.01.2022 по 15.05.2022. З долучених документів вбачається, що на ім`я іншої особи, а саме [PERSON] , було відкрито банківський рахунок в АТ «Таскомбанк», на який було перераховано кошти позивачем у сумі 7000 грн. за договором. З огляду на те, що встановленим є те,\~ що договір № 3334001329-594568 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 24.01.2022 [PERSON] з ТОВ «Кошельок» не укладала, кошти за вказаним договором не отримувала, позивач не надав доказів передачі коштів позивачу, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач суду пояснила, що позивач мав персональні дані\~ та фото [PERSON] , оскільки раніше відповідач брала у позивача кредит, який повністю повернула, але хтось, мабуть гр. [PERSON] , скористалися цими даними, отримали кредит на свою картку від імені [PERSON] . Відповідач відразу, в січні 2022р., повідомила і поліцію і позивача про шахрайські дії, але позивач ніяких заходів не вжив та безпідставно звертається до суду з даним позовом. Відповідач надала суду докази звернень до правоохоронних органів та докази в підтвердження, що вона не має рахунків в АТ «Таскомбанк» та не є користувачем рахунку на який в січні 2022 року позивач надіслав кошти за вказаним договором позики. Також, із витребуваної судом в АТ «ТАСКОМБАНК» інформації слідує, що вказаний позивачем рахунок, куди були скеровані 7000 грн., належить іншій особі, [PERSON] , і\~ банк надав виписку по її рахунку та підтвердив, що інформація про [PERSON] в АТ «ТАСКОМБАНК» станом на 06.08.2025 року, відсутня. Таким чином, позивачем не доведено вчинення відповідачем дій спрямованих на укладення договору позики № 3334001329-594568 від 24.01.2022, не доведено факту отримання позики, а відповідач, в свою чергу, виявивши шахрайські дії відносно себе, відразу повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт,\~ тому позовні вимоги ТОВ «Кошельок» задоволенню не підлягають за недоведеністю. Оскільки вимоги позивача не підлягають задоволенню, то судові витрати, у вигляді розміру судового збору сплаченого позивачем стягненню з відповідача,\~ не підлягають.

Outcome: dismissed