Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 08.07.2025 [PERSON] звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , за змістом якого просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , визначивши їх в розмірі 1/5 щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% встановленого законом розміру для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30 % встановленого законом розміру для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення [PERSON] повноліття, аліменти стягуються в розмірі 1/3 щомісячного доходу, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач регулярно сплачує аліменти на користь відповідача, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Позивач стверджує, що відповідач використовує сплачувані аліменти на утримання неповнолітньої доньки не за цільовим призначення, що підтверджується висновком Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 14.05.2025 року. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.07.2025 справа №293/775/25 передана на розгляд судді Збаражського О.М. 16.07.2025 на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судоми отримано відомості про адресу реєстрації відповідача [PERSON] 22.07.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської відкрито провадження у справі №293/775/25. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначений на 21.08.2025. 21.08.2025, судове засідання відкладено на 18.09.2025 у зв`язку із перебування головуючого судді в нарадчій кімнаті. 18.09.2025 позивач та його представник в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком. 18.09.2025 до суду надійшла заява від [PERSON] , згідно якої останній просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно не прибула в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком (а.с.58, 61). Враховуючи норми ст. 128 ЦПК України, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В судовому засіданні 18.09.2025 суд склав вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 13.10.2010 державним виконавцем ДВС Черняхівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №21935621 за виконавчим листом №2-400, виданим 05.10.2010 року Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] , аліментів у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу на утримання двох неповнолітніх дітей (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за вказаним виконавчим листом, [PERSON] регулярно сплачує аліменти на користь [PERSON] , заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.7-10, 11-12). Відповідно до висновку Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 14.05.2025 щодо цільового використання аліментів [PERSON] , що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] встановлено, що мати дитини не здійснює належного догляду та контролю за життям і поведінкою доньки. За словами чоловіка [PERSON] його дружина регулярно зловживає спиртними напоями, унаслідок чого не здатна забезпечити належне виховання, контроль за навчанням і повсякденним життям доньки. Зі слів самої матері, дочка [PERSON] , проживає окремо від неї, самостійно, без постійного нагляду з боку дорослих, і практично не підтримує з нею стабільного контакту та не має ніякого пливу на неї. Також з`ясовано, що дівчина припинила систематично відвідувати навчальний заклад, що спричинило її академічну відпустку. Що стосується цільового використання аліментів, встановлено, що мати дитини добровільно передала банківську картку, на яку надходять аліменти у повне розпорядження доньки, не здійснюючи жодного контролю за цими коштами, які витрачаються на розваги, придбання речей, які не мають відношення до основних потреб дитини. Таким чином, аліменти не використовуються за цільовим призначенням. У зв`язку з викладеним, служба у справах дітей Високівської сільської ради вважає, що [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов`язки та не забезпечує цільове використання аліментних коштів, що порушує інтереси [PERSON] (а.с.13-14,15). Відповідно до наказу Житомирського агротехнічного фахового коледжу № 89 від 01.07.2024, [PERSON] , виселена із гуртожитку ЖАТФК з 01.07.2024 (а.с.21). Із витягу з журналу обліку проведення занять, їх відвідування та успішності здобувачів освіти Житомирського агротехнічного фахового коледжу вбачається, що [PERSON] у період з 02.09.2024 по 25.11.2024 пропустила всі заняття за предметом «Вступ до спеціальності» (а.с.25-48). Як вбачається із наказу Житомирського агротехнічного фахового коледжу №45 від 25.11.2024, за заявою [PERSON] , останній надана академічна відпустка з 25.11.2024 по 31.08.2025 (а.с. 49, 50). ІV.ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ та ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідно до ст. 186 СК України, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Судом встановлено, що в провадженні Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області перебуває виконавче провадження №21935621 про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) платника аліментів, заборгованість зі сплати аліментів на двох неповнолітніх дітей у позивача відсутня. Як на підставу зменшення розміру аліментів, позивач вказав на нецільове використання коштів колишньою дружиною. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ч. 3 ст. 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Тобто, обов`язок перевіряти цільове витрачання аліментів покладений на орган опіки та піклування, проте правом на звернення до суду заявник може скористатися і без попереднього звернення до органів опіки та піклування, особисто зібравши необхідні докази, які підтверджують нецільове використання аліментних платежів. Також, статтею 19 Сімейного кодексу України передбачена участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713. За змістом пункту 14 Порядку чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування. Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як власною ініціативою органу, так і за заявою платника. Для платника аліментів у разі нецільового витрачання аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Витрачання аліментів за цільовим призначенням означає, що той із батьків або інші особи, відповідно до ст. 179 СК України, на ім`я якого вони виплачуються, зобов`язаний спрямовувати їх на забезпечення потреб дитини у харчування, одязі, в охороні здоров`я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитині. Сама неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Між тим, висновком Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області встановлено, що мати дитини - [PERSON] використовує аліменти не за цільовим призначенням, передала банківську картку на яку надходять аліменти неповнолітній доньці [PERSON] , не здійснюючи жодного контролю за цими коштами, які донька витрачає на розваги, придбання речей, які не мають відношення до основних потреб дитини. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналізуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, відмовляючи у задоволенні позову в частині визначення аліментів у мінімальному розмірі, адже, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на дитину (дітей), оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням висновок Верховного Суду України у постанові від 12.09.2018 справа № 459/2181/17). ІV. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ У зв`язку із тим, що позивач не просив вирішити питання про розподіл судових витрат, суд залишає витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за позивачем.

Outcome: partial