Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2022 стягнуто солідарно з неї, [PERSON] та [PERSON] на користь відповідача 27614,90 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 2481,00 грн. витрати понесених у зв`язку зі сплатою судового збору та 247,00 грн. інших судових витрат. На виконання вказаного судового рішення нею було перераховано на рахунок відповідача суму стягнутої заборгованості. Проте, відповідачем було отримано виконавчий лист та пред`явлено його до примусового виконання. Після чого державний виконавець відкрив виконавче провадження № 73288631 та наклав арешти на банківські рахунки. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2024 зобов`язано державного виконавця закінчити виконавче провадження № 73288631. Попри це, відповідачем зараховують кошти сплачені позивачем не як плата за нові надані послуги, а як погашення заборгованості стягнутої за рішення суду від 27.09.2022. Зазначає, що включення до її особового рахунку № [NUMBER] присудженої судом суми 27614,90 грн., істотно збільшила розмір боргу, що вона вважає неправомірним. Посилаючись на викладене, позивач просить суд зобов`язати ДКП «Луцьктепло» виключити з особового рахунку № [NUMBER] споживання теплової енергії суму богу 27614,90 грн. у зв`язку з добровільною сплатою богу. Ухвалою судді від 11.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Від відповідача надійшов відзив у якому ДКП «Луцьктепло» позовних вимог не визнало. Зазначила, що за особовим рахунком споживача обліковується заборгованість за період 01.12.2013 по 31.10.2019 в сумі 25661,52 грн., а також відображено поточні нарахування, тому підприємство не може виключити вказану заборгованість, оскільки вона підтверджена рішенням суду і не обліковується як заборгованість, визнана та добровільно сплачена споживачем. Вважає, що предмет спору між сторонами відсутній, а відтак просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала та просила задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача позовних вимог не визнала, просила суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2022 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь відповідача 27614,90 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 2481,00 грн. витрати понесених у зв`язку зі сплатою судового збору та 247,00 грн. інших судових витрат. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162\~ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,\~якщо вони фактично користувалися ними. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2024 встановлено, що постановою ДВС\~від 10.11.2023\~відкрито виконавче\~провадження №73288631\~на примусове\~виконання судового\~рішення Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 27.09.2022 та накладено арешт на рахунки. На виконання рішення [PERSON] було сплачено борг, а саме - 10000,00 грн. (21.10.2022), 2728,00 грн. (21.10.2022), 18000,00 грн. (15.02.2023). Таким чином, боржник повністю виконала рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, про що 27.11.2023 повідомила державного виконавця. Однак, останній не вчиняє жодних дій щодо закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судом встановлено, що позивачем в добровільному порядку сплачену суму заборгованості згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2022, що підтверджується квитанцією № ПН552 від 15.02.2023 в сумі 18000,00 грн., квитанцією № ПН10770 від 21.10.2022 на суму 10000,00 грн. та квитанцією № ПН10768 від 21.10.2022 на суму 2728,00 грн. Із наданих суду квитанцій про оплату житло-комунальних послуг за травень-липень 2025 року випливає, що за особовим рахунком позивача наявна заборгованість по оплаті послуг за тепло. Відповідно до відповіді, яка була надана відповідачем позивачу, вбачається, що станом на 06.12.2024 по особовому рахунку [PERSON] обліковується фактична заборгованість в сумі 28731,13 грн. та у відповідача відсутні підстави для виключення такого боргу з особового рахунку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач наділений як правами, так обов`язками при отриманні житлово-комунальних послуг. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. Під час розгляду справи встановлено, що позивачем в добровільному порядку сплачену суму заборгованості згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2022, а відтак обліковування за її особовим рахунком сплаченої заборгованості є неправомірним. Відтак, відновлення порушеного права позивача, через обраний ним спосіб захисту є обгрунтованим, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved