Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» про стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування позову зазначає, що у листопаді 2024р. між засновниками ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» [PERSON] та ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» велися перемовини стосовно надання ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» зворотної фінансової допомоги та укладення відповідного договору. 20.11.2024р. позивач підготувала та узгодила проект договору № 01/24, зі свого боку підписала його та передала відповідачу. У відповідності до умов договору, позивач шляхом безготівкового перерахування надала відповідачу зворотню фінансову допомогу: 21.11.2024р. на суму 43 700, 00 грн та 28.03.2025 р. на суму 121 990,00 грн. Позивач зазначає, що станом на 29.03.2025р. ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» не повернув підписаний екземпляр договору. Від директора ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» позивач дізналася, що договір не підписаний та не буде підписуватися. У звязку з вищевикладеним, позивач вважає, що перераховані нею кошти є безпідставно набутими відповідачем та підлягають поверненню. Ухвалою суду від 15.04.2025 року відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Відповідачем письмовий відзив на позовну заяву не наданий. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Через підсистему «Електронний суд» від представника надійшла заява в якій остання просила проводити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач представник ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно зі ст. 128 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, доходить наступного. \~ \~ \~ \~Так, згідно платіжним інструкціям № 198211373 від 21.11.2024р., № 213041493 від 27.03.2025р., № 213154417 від 28.03.2025р., № 213155852 від 28.03.2025р. здійснено перерахування коштів платником [PERSON] на рахунок отримувача ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» у загальній сумі 165 690,00 грн., призначення платежу Безвідсоткова зворотня фінансова допомога від [PERSON] згідно дог.номер 01/24 від 20.11.2024р. /а.с.8,9,10,11/. В матеріалах справи наявний проект договору № 01/24 від 20.11.2024 р. про надання поворотної фінансової допомогир підписаний стороною позивача. Відповідно до умов проекту договору позикодавець зобовязується надати за замовленням позичальника тимчасову безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а останній зобовязується повернути позику у визначений цим договором термін. Також в матеріалах справи міститься копія супровідного листа про направлення позивачем екземпляру договору ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» /а.с.6,7/. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України. Частиною друга статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Такі висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформовані Верховним Судом у постановах: від 10.09.2018 у справі № 638/11807/15-ц, від 12.09.2018 у справі № 154/948/16, від 12.12.2018 у справі № 205/3330/14, від 24.03.2021 у справі № 369/8126/17, від 29.03.2022 у справі №296/3518/19 та інших. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» кошти на загальну суму 165 690,00 грн. Договір між сторонами фактично не укладено, а також стороною позивача не доведено, що відповідач надавав згоду на отримання коштів саме на договірних відносинах. \~ \~ \~ \~Крім того, суд враховує, що відповідно до положень частини другої статті 87 Закону України «Про платіжні послуги» та пункту 35 Глави 1 Інструкції про безготівкові рахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Національного Банку України від 29.07.2022 №63 платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції та суті платіжної операції. Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом позову є стягнення коштів з відповідача. Як судом установлено одна сторона [PERSON] передала кошти іншій стороні ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ». Обставини отримання відповідачем коштів доведені позивачкою. Докази того, що відповідач повернув кошти у суду відсутні. Між сторонами виникнення договірних відносин не доведено. Водночас позивачкою намір повернути кошти засвідчений у платіжних документах, зокрема у платіжних інструкціях. Будь-яка правова підстава для набуття ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» майна [PERSON] відсутня, тобто майно отримано та збережено без юридичного обов`язку та відповідної правової мети. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати правову кваліфікацію, передбачену главою 83 ЦК України, та визнати, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язання як з набуттям та збереженням ТОВ «ГРАНД МЕБЛІ» майна позивача без достатньої правової підстави. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved