Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що не покривається сумою страхового відшкодування, у розмірі 137 706, 10 грн. та відшкодування збитку у вигляді витрат на дефектування пошкоджень автомобіля у розмірі 1 500,00 грн., а всього 139 206, 10 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 44 000,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1 392, 06 грн. та витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 6 500,00 грн., а всього 51 892, 06 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07.06.2024 року о 17.50 год. на вул. Чернігівська, 29 у м. Львові [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» (р.н.з. [NUMBER] ), не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] , яка внаслідок інерційного руху зіткнулась із автомобілем марки «Audi A3» (р.н.3. [NUMBER] ). У зв?язку з зазначеним, працівниками поліції було складено щодо [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії «ААД» N?815292, після чого постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.2024 року по справі N?462/5324/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії « [NUMBER] автомобіль «Peugeot 308» (р.н.3. [NUMBER] ) належить [PERSON] на праві власності. Оскільки внаслідок ДТП автомобіль «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ) отримав механічні пошкодження, [PERSON] , як власник зазначеного транспортного засобу, має право на отримання відшкодування шкоди, з наступних підстав. Згідно полісу ОСЦПВ N? 216694496, страхова сума становить 160 000,00 грн., а франшиза - 1 600,00 грн. 18.06.2024 було проведено експертний огляд пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Peugeot 308» (р.н.3. [NUMBER] ). Огляд автомобіля здійснювався судовим експертом Холодцовим Д.В. в присутності [PERSON] , оцінювача-аварійного комісара [PERSON] та оцінювача [PERSON] . Згідно з висновком експерта транспортно-товарознавчої експертизи N?22585 від 15.07.2024 року, складеного у результаті огляду автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), в цінах на дату ДТП, без ПДВ, становила 261 101, 33 грн., вартість відновлювального ремонту (матеріального збитку, із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), в цінах на дату ДТП, без ПДВ, становила 124 995, 23 грн. У відповідності до повідомлення АТ «СГ «ТАС» від 23.07.2024 року, надісланого Позивачу у мобільного застосунку для обміну повідомленнями «Viber» на її абонентський номер мобільного телефону [NUMBER] , щодо розміру визначеного страхового відшкодування, сума згідно експертизи - 124 995, 23 грн., стоянка - 600,00 грн., послуги евакуатора - 2 500 грн., а всього за відрахуванням франшизи 1 600,00 грн. - 126 495, 23 грн. Таким чином, на АТ «СГ «ТАС» покладається обов?язок виплатити [PERSON] за завдану майнову шкоду страхове відшкодування (матеріальний збиток із врахуванням зносу) у розмірі 123 395, 23 грн. (124 995, 23 грн. - 1 600,00 грн.), а решту шкоди, яка не покривається страховим відшкодуванням, покладається на особу, яка заподіяла шкоду, а саме [PERSON] . У зв?язку з цим, на [PERSON] покладається обов?язок відшкодувати вартість відновлювального ремонту, що не покриваються страховим відшкодуванням, у розмірі 137 706, 10 грн. згідно наступного розрахунку: 261 101, 33 грн. - 123 395, 23 грн. = 137 706, 10 грн. Представником відповідача було подано відзив, в якому просить суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] 1 600,00 грн., в решті позовних вимог відмовити. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вважає, що даний висновок є недостовірним, оскільки не відображає реальної вартості відновлювального ремонту та складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. У своєму відзиві обгрунтовує неправильність розрахунків показника коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, який визначений за результатами автотоварознавчого дослідження та, як наслідок, розміру матеріального збитку. Вказує на обставини, що можуть бути свідченням завищення вартості запасних частин. Окрім цього, вважає, що до переліку запасних частин, які підлягають заміні, включено таку, що очевидно не могла зазнати ушкоджень внаслідок ДТП. Зазначає, що висновки експерта щодо загального розміру відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), пошкодженого внаслідок ДТП, а також відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ слід вважати недостовірними. Представником позивача було подано відповідь на відзив, який мотивує тим, що заперечення відповідача є необґрунтованими та не підтверджені доказами. Позиція відповідача зводиться суто до звернення уваги на недоліки висновку експертизи, яку замовив позивач, і прохання відмовити в задоволенні позову, але не озвучено позиції, який би мав бути результат експертизи, якби описаних ним недоліків не було б допущено. Відповідач жодного разу не повідомив Позивача про розрахований ним розмір шкоди, який на його погляд, з урахуванням доводів, викладених у відзиві, щодо коефіцієнту фізичного зносу, «не такої» вартості підібраних складових деталей, «не такої» дати вартості робіт і деталей, він би був готовий відшкодувати позивачу. Зазначає, що згідно з п.7.41 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7. Тобто, максимально можливий коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7. Таким чином, у даному випадку судовий експерт Холодцов Д.В. визначив коефіцієнт фізичного зносу величиною 0,653, який є наближений до максимально можливого значення 0,7. Вказує на те, що усі відомості про ціни запасних частин, що відображені у Висновку №22585 від 15.07.2024 року надані офіційним дилером автомобілей марки «Peugeot». Вважає, що заперечення Відповідача щодо вартості складових, які підлягають заміні, суперечать вимогам Методики та не містять достовірної інформації про вартість нових оригінальних, легально ввезених на митну територію України, запасних частин. Окрім цього, вартість робіт з фарбування, що вартість запасних частин обраховано, виходячи з цін станом на 17.05.2024 року. Враховуючи той факт, що [PERSON] була вимушена звернутися у БОШ СЕРВІС з метою проведення огляду пошкодженого транспортного засобу та встановлення розміру завданих внаслідок ДТП збитків, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати [PERSON] додатково понесені витрати у розмірі 1 500,00 грн., що в розумінні ст. 22 ЦК України є збитками, тобто, витратами, які позивач був змушений понести для відновлення свого порушеного права. Заявою до суду представник позивача просить розгляд справи проводи за його та позивача відсутності. Заявою до суду представник відповідача просить розгляд справи проводи за його та відповідача відсутності. Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.08.2024 року відкрито провадження у справі [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення страхового відшкодування. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2025 року у справі призначено судово транспортно-товарознавчу експертизу. Проведення доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На адресу суду 19.06.2025 року від Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 09.06.2025 року №СЕ-19/114-25/8819-АВ. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.06.2025 року провадження у справі [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення страхового відшкодування поновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні. Через підсистему Електронний суд представником позивача було подано клопотання про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] шкоду, завдану внаслідок ДТП, що не покривається сумою страхового відшкодування, у розмірі 129 462, 57 грн. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 1 392, 06 грн., а всього 36 392, 06 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 07.06.2024 року о 17.50 год. на вул. Чернігівська, 29 у м. Львові [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» (р.н.з. [NUMBER] ), не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив зіткнення із авгомобілем марки «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] , яка внаслідок інерційного руху зіткнулась із автомобілем марки «Audi A3» (р.н.3. [NUMBER] ). У зв?язку з зазначеним, працівниками поліції було складено щодо [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії «ААД» N?815292, після чого постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.2024 по справі N?462/5324/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії « [NUMBER] автомобіль «Peugeot 308» (р.н.3. [NUMBER] ) належить [PERSON] на праві власності. Оскільки внаслідок ДТП автомобіль «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ) отримав механічні пошкодження, [PERSON] , як власник зазначеного транспортного засобу, має право на отримання відшкодування шкоди, з наступних підстав. Згідно полісу ОСЦПВ N? 216694496, страхова сума становить 160 000,00 грн., а франшиза - 1 600,00 грн. 18.06.2024 року було проведено експертний огляд пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Peugeot 308» (р.н.3. [NUMBER] ). Огляд авто здійснювався судовим експертом Холодцовим Д.В. в присутності [PERSON] , оцінювача-аварійного комісара [PERSON] та оцінювача [PERSON] . Згідно з висновком експерта транспортно-товарознавчої експертизи N?22585 від 15.07.2024, складеного у результаті огляду автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), в цінах на дату ДТП, без ПДВ, становила 261 101, 33 грн., вартість відновлювального ремонту (матеріального збитку, із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) автомобіля «Peugeot 308» (р.н.з. [NUMBER] ), в цінах на дату ДТП, без ПДВ, становила 124 995, 23 грн. 19.06.2025 на адресу Личаківського районного суду м. Львова від Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов Висновок експерта №СЕ-19/114-25/8819-АВ від 09.06.2025 року. Згідно вказаного Висновку №СЕ-19/114-25/8819-АВ:- вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Peugeot 308» ідентифікаційний номер (VIN): [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , в цінах станом на дату ДТП 07.06.2024, становить: 255 357, 80 грн. без урахування ПДВ. Страховик [PERSON] - ПАТ «СГ» ТАС» за фактом ДТП виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 125 895, 23 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по картці від 06.09.2024 року. Частина 1 ст. 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим, ч. 3 ст. 22 ЦК України встановлює, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пункт 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлює, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов?язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За змістом п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. Зазначене також вбачається із висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 04.07.2018 р. по справі 755/18006/15-ц, де зазначено, що уклавши договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов?язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Згідно зі ст. 29 Закону, у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, враховуючи положення ст. 29 Закону та ст. 1194 ЦК України, винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує міру відповідальності страховика або належить до сум, які страховик не повинен відшкодовувати. Зазначене також вбачається з абз. 124 постанови Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 201/16373/16-ц, де суд зазначив, що: «124. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов?язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов?язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV)». До такого ж правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 16.10.2023 по справі №715/2489/22; від 16.11.2022 по справі №335/2566/18; від 09.11.2022 по справі №212/7628/21; від 09.11.2022 по справі №366/2985/19; від 17.08.2022 по справі №752/11128/18; від 17.08.2022 по справі №761/15232/18; від 06.07.2022 по справі №442/3107/21; від 29.06.2022 по справі №489/4987/19; від 08.06.2022 по справі №757/20129/16-ц; від 08.06.2022 по справі № 756/11809/18. Також Верховний Суд у постанові від 02.12.2015 по справі №6-691цс 15 зазначив про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, з урахування клопотання позивача про зменшення позовних вимог, суд дійшов до переконання про стягнення із [PERSON] різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 129 462, 57 грн. Щодо розміру понесених та документально підтверджених судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з доданого до матеріалів справи договору про надання експертних послуг № 22585 від 13.06.2024 року вартість компенсації витрат та винагороди Виконавця за проведення замовленої Замовником судової транспортно-товарознавчої експертизи КТ3 - є договірною і залежить від трудомісткості, кількості складності досліджень, виїздів для обстежень об?єкта й отримання необхідних відомостей про нього, використання програмних продуктів тощо, з орієнтуванням при цьому на встановлену наказом МЮ України від 05.12.2023 N? 230/5 (z0088-23) вартість однієї експертогодини у 2023 році - 378,64 грн. Вартість даного Договору становить 6500 грн. 00 коп. без ПДВ. Згідно з актом наданих послуг № 22585 від 15.07.2025 року вартість послуг експерта складає 6500,00 грн. без ПДВ. Платіжною інструкцією №@2PL267357 від 18.06.2024 року підтверджується переведення коштів у сумі 6500,00 грн. на рахунок експерта Холодцова Д.В. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з витрат на експертного дослідження в сумі 6500,00 грн. та сплаченого судового збору в сумі 1392,06 грн. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. ч. 4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначення його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 6, 627 ЦК України). Процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відтак, навіть фіксованість гонорару у договорі не є безумовним обов`язком суду стягнути такий. Згідно з матеріалами справи професійна правнича допомога надана відповідачу на підставі договору про надання правової допомоги від 17 липня 2024 року, актом виконаних робіт №31/07/2025 від 31 липня 2025 року, детальним описом виконаних робіт. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, час, витрачений адвокатами на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для позивача, з врахуванням таких засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Outcome: approved