Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

[PERSON] \~ звернулась до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: стягнути з\~ [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатись у розмірі 3500грн.\~ щомісячно. В обґрунтування позову, зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі до 30.01.2023 року. Від спільного проживання з відповідачем у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] \~ та дочка [PERSON] [INFO] . На даний час їх син [PERSON] , [INFO] є вже повнолітнім, однак він продовжує навчатись є студентом денної форми навчання Львівського державного університету фізичної культури. Позивачка зазначає, що їй одній важко утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, купляти одяг, харчі та інших життєвих потреб. Враховуючи наведене, наголошує, що син потребує матеріальної допомоги батька, щоб навчатись, враховуючи те, що відповідач\~ має реальну можливість нести разом зі нею рівноцінно матеріальні витрати на дитину, яка продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначає, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 2500грн. Відповідач стверджує, що він здійснив плату за навчання сина за 2-й семестр 2024-2025р., купив сину мобільний телефон, а також здійснює догляд за особою з інвалідністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження\~\~ [PERSON] народився [INFO] \~ і його\~ батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Львівського державного університету фізичної культури слідує, що [PERSON] є студентом денної форми навчання на місцях позадержавного замовлення, навчання триватиме з червня 2028р. Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Слід зазначити, що позивачем доведено, що [PERSON] є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, вів продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням. Твердження відповідача про здійснення плати за навчання сина за 2-й семестр 2024-2025р., покупку сину мобільний телефон, а також про здійснення догляду за особою з інвалідністю документально не підтверджено, відповідач доказів про це не надав. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 1211,20 гривень суми судового збору, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial