Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив (з урахуванням уточнення) виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати право власності належні [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] 50/100 частин вбудовано-прибудованого приміщення магазину №1-а (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4) за варіантом №3 поділу, зазначеного у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1424-12, складеного 29.04.2025 судовим експертом Івченком Володимиром Володимировичем, наступні приміщення (блакитний колір на план-схемі у Додатку В.3 План-схема варіанта №3 Висновку експерта №1424-12 від 29.04.2025) - внутрішні приміщення загальною площею 498,4 кв.м.: у будівлі літ. "В-16" приміщення №1а площею 425,2 кв.м.: торгова зала літ. "1" площею 263,8 кв.м.; підсобне літ. "2" площею 3,6 кв.м.; кабінет літ. "3" площею 19,8 кв.м.; кабінет літ. "4" площею 10,4 кв.м.; коридор літ. "5" площею 9,4 кв.м.; кабінет літ. "6" площею 14,0 кв.м.; коридор літ. "7" площею 10,3 кв.м.; торгова зала літ. "8" площею 42,5 кв.м.; комора літ. "9" площею 1,1 кв.м.; підсобне літ. "10" площею 10,0 кв.м.; приміщення літ. "11" площею 33,6 кв.м.; коридор літ. "13" площею 6,7 кв.м.; у будівлі літ. "В34-1" приміщення №1а площею 73,2 кв.м.: торгова зала літ. "21" площею 67,0 кв.м.; тамбур літ. "22" площею 6,2 кв.м.; ґанок літ. "в3" площею 11,2 кв.м.; 1.2. Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати право власності належні [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 50/100 частин вбудовано-прибудованого приміщення магазину №1-а (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4) за варіантом №3 поділу, зазначеного у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельнотехнічної експертизи №1424-12, складеного 29.04.2025 судовим експертом Івченком Володимиром Володимировичем, наступні приміщення (жовтий колір на план-схемі у Додатку В.3 План-схема варіанта №3 Висновку експерта №1424-12 від 29.04.2025) внутрішні приміщення загальною площею 498,4 кв.м.: у будівлі літ. "В-16" приміщення №1а площею 261,8 кв.м.: торгова зала літ. "1" площею 68,5 кв.м.; приміщення літ. "12" площею 62,4 кв.м.; туалет літ. "14" площею 2,2 кв.м.; туалет літ. "15" площею 2,2 кв.м.; склад літ. "16" площею 56,7 кв.м.; коридор літ. "17" площею 6,8 кв.м.; склад літ. "18" площею 55,3 кв.м.; приміщення літ. "19" площею 7,7 кв.м.; у будівлі літ. "В34-1" приміщення № 1а площею 236,6 кв.м.: кабінет літ. "20" площею 13,7 кв.м.; торгова зала літ. "21" площею 222,9 кв.м.; 1.3. Для здійснення поділу вбудовано-прибудованого приміщення магазину №1-а (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4) за варіантом №3 поділу, зазначеного у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1424-12, складеного 29.04.2025 судовим експертом Івченком Володимиром Володимировичем, - зобов`язати [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] забезпечити проведення будівельно-ремонтних робіт, зазначених у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1424-12, складеного 29.04.2025 судовим експертом Івченком Володимиром Володимировичем, у відповідності до державних будівельних норм і правил, за власний рахунок в рівних частинах. 2. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (50/100 частин майна) та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (50/100 частин майна) на вбудовано-прибудоване приміщення магазину №1-а (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4), складається з: 1 - торгова зала, площею 332,3 кв.м., 2 - підсобне приміщення площею 3,6 кв.м., 3 - кабінет площею 19,8 кв.м., 4 - кабінет площею 10,4 кв.м., 5 - кабінет площею 14,0 кв.м., 6 - коридор площею 9,4 кв.м., 7 - коридор площею 10,3 кв.м., 8 - торгова зала площею 42,5 кв.м., 9 - комора площею 1,1 кв.м., 10 - підсобне приміщення 10,0 кв.м., 11 - приміщення 24,2 кв.м., 12 - підсобне приміщення площею 51,0 кв.м., 13 - коридор площею 27,5 кв.м., 14 - санвузол площею 2,2 кв.м., 15 - санвузол площею 2,2 кв.м., 16 - склад площею 56,7 кв. м., 17 - коридор площею 6,8 кв.м., 18 - склад площею 55,3 кв.м., 19 - приміщення площею 7,7 кв.м., 20 - кабінет площею 13,7 кв.м., 21 - торгова зала площею 289,9 кв.м., 22 - тамбур площею 6,2 кв.м., загальною площею 996,8 кв.м., ганок літ.в3. В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 50/100 частин вбудовано-прибудованого приміщення магазину № [NUMBER] (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4). Інші 50/100 частин приміщення магазину належать [PERSON] . Підставою набуття права власності на вказане майно [PERSON] та [PERSON] є договір про поділ нерухомого майна подружжя, посвідчений 12.02.2015 року Підберезною Н.В. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, договір купівлі продажу 34/100 частин нерухомого майна, посвідченого 11.11.2015 року Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, договір купівлі продажу 17/100 частин нерухомого майна, посвідченого 13.11.2015 року Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу. Приміщення магазину в натурі відповідно до часток співвласників у праві власності не виділено. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням вирішити питання про виділ належній їй частки у майні. [PERSON] відмовив позивачці у добровільному позасудовому вирішенні питання про виділ в натурі частки із вказаного об`єкту нерухомості. [PERSON] категорично проти вирішення питання про виділ позивачці в натурі частки із майна, що знаходиться у спільній з ним частковій власності, чим порушує її права. Відповідачем було подано заперечення, відповідно до якого вказано, що позивач і відповідач уклади договір про порядок використання майна від 15 листопада 2015 року, і умовами договору погодили, що відповідач самостійно веде підприємницьку діяльність у вказаному приміщенні, без участі позивача, за що сплачує останній грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США, після отримання яких, позивач надає відповідні розписки. Відповідно до умов договору відповідач неодноразово сплачував позивачу грошові кошти, чим виконував свої обов`язки, визначені договором. На день складання даних заперечень договір про порядок використання майна від 15.11.2015 року не визнаний недійсним. Позивачем було обрано для поділу нерухомого майна Варіант № 3 , який викладено в експертизі, і відповідно змінено позовні вимоги до цього варіанту поділу. Позивач просить суд виділили їй в натурі із спільної, часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати право власності за нею, приміщення, позначені блакитним кольором на план-схемі у Додатку В.З План-схема Варіанта № 3 Висновку експерта № 1424-12 від 29.04.2025 року. І також Позивач просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати право власності за відповідачем приміщення, позначені жовтим кольором на план-схемі у Додатку В.З План-схема Варіанта № 3 Висновку експерта № 1424-12 від 29.04.2025 року. Відповідач заперечує саме на заявлені позовні вимоги, які гарантуються на варіанті № 3 Висновку експерта. У випадку заявлення позивачем позовних вимог за іншими варіантами розподілу, запропоновані судовим експертом, відповідач скористається своїм правом, і наддасть заперечення щодо інших позовних вимог відносно переобраного варіанту розподілу. Вважає, що суд має відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки обраний позивачем варіант розподілу, і покладений в основу заявлених позовних вимог, в межах яких суд розглядає дану справу, не відповідає нормам діючого законодавства та порушує права відповідача та інших осіб власників і користувачів квартир і приміщень, що знаходяться у секціях 3, 4 будинку за адресою: [ADDRESS] . 15 вересня 2025 року відповідачем подано до суду заяву про визнання позовних вимог, оскільки [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо спільного користування нежитловим приміщенням. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представником надано заяву, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представник надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: вбудовано-прибудоване приміщення магазину № [NUMBER] (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4) загальною площею 996,8 кв.м.: в житловому будинку літ. В-14, В-16, В\34\-1 (секція 3,4) вбудовано-прибудоване приміщення магазину №1а, яке складається з: 1 торгова зала площею 332,3 кв.м., 2 - підсобне приміщення площею 3,6 кв.м., 3- кабінет площею 19,8 кв.м., 4 - кабінет площею 10,4 кв.м., 5 кабінет площею 14,0 кв.м., 6 коридор площею 9,4 кв.м., 7 коридор площею 10,3 кв.м., 8 - торгова зала площею 42,5 кв.м., 9 комора площею 1,1 кв.м., 10-підсобне приміщення площею 10,0 кв.м., 11 приміщення площею 24,2 кв.м., 12 - підсобне приміщення площею 51,0 кв.м., 13 коридор площею 27,5 кв.м., 14 санвузол площею 2,2 кв.м., 15 санвузол площею 2,2 кв.м., 16 склад площею 56,7 кв.м., 17 коридор площею 6,8 кв.м., 18 склад площею 55,3 кв.м., 19-приміщення площею 7,7 кв.м., 20 кабінет площею 13,7 кв.м., 21 торгова зала площею 289,9 кв.м., 22 тамбур площею 6,2 кв.м; загальною площею 996,8 кв.м., ганок літ. в\3\, належить подружжю наступним чином: -на підставі договору купівлі-продажу 17/100 частин нерухомого майна, серія та номер: 2225, виданий 13.11.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезна Н.В., форма власності приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 17/100, власник [PERSON] ; -на підставі договору купівлі-продажу 34/100 частин нерухомого майна, серія та номер: 2197, виданий 11.11.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезна Н.В., форма власності приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 17/100, власник [PERSON] ; -на підставі договору поділу нерухомого майна подружжя, серія та номер: 171, виданий 12.02.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезна Н.В., форма власності приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 33/100, власник [PERSON] ; -на підставі рішення суду б/н, справа №2-11135/09, виданий 10.11.2009 року, видавник: Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, форма власності приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 33/100, власник [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша-третя статті 358 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно із частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» судам роз`яснено, що під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 (провадження № 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073св20). Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 дійшов висновку, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що сторонам (позивачці та відповідачу) належить на праві спільної часткової власності нерухоме майно: вбудовано-прибудоване приміщення магазину № [NUMBER] (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4) загальною площею 996,8 кв.м. Ухвалою суду від 28.11.2023 року призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено експерту Івченко В.В. Після надання експертом Івченко В.В. до суду висновка експерта, позивачка просить розділити, з виділенням в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності, між [PERSON] (50/100 частин майна) та [PERSON] (50/100 частин майна) вбудовано-прибудованого приміщення магазину №1-а (секція 3,4), що знаходиться у [ADDRESS] , в житловому будинку літ. В-14, В-16, В34-1 9 (секція 3, 4), складається з: 1 - торгова зала, площею 332,3 кв.м., 2 - підсобне приміщення площею 3,6 кв.м., 3 - кабінет площею 19,8 кв.м., 4 - кабінет площею 10,4 кв.м., 5 - кабінет площею 14,0 кв.м., 6 - коридор площею 9,4 кв.м., 7 - коридор площею 10,3 кв.м., 8 - торгова зала площею 42,5 кв.м., 9 - комора площею 1,1 кв.м., 10 - підсобне приміщення 10,0 кв.м., 11 - приміщення 24,2 кв.м., 12 - підсобне приміщення площею 51,0 кв.м., 13 - коридор площею 27,5 кв.м., 14 - санвузол площею 2,2 кв.м., 15 - санвузол площею 2,2 кв.м., 16 - склад площею 56,7 кв. м., 17 - коридор площею 6,8 кв.м., 18 - склад площею 55,3 кв.м., 19 - приміщення площею 7,7 кв.м., 20 - кабінет площею 13,7 кв.м., 21 - торгова зала площею 289,9 кв.м., 22 - тамбур площею 6,2 кв.м., загальною площею 996,8 кв.м., ганок літ.в3, - згідно варіанту №3 поділу, зазначеного у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельнотехнічної експертизи №1424-12, складеного 29.04.2025 року судовим експертом Івченком В.В. Враховуючи вищевикладене та з метою вирішення спору між співвласниками спірного нежитлового приміщення, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивачки потрібно задовольнити. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слідує стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved