Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

13 червня 2025 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 23 січня 2025 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та сварки. Шлюбні відносини між ними припинені. Збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливим. На примирення не згодна. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.9). Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. 04 вересня 2025 року від позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просить позовну заяву залишити без розгляду (а.с.23). 12 вересня 2025 року позивачка подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Заяву про залишення позовної заяви без розгляду не розглядати. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, позов просить задовольнити (а.с.25). Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.19). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивачки, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2025 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Позивачка наполягає на розлученні. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та сварки. Шлюбні відносини між ними припинені. Збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. На примирення не згодна. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. З огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved