Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

19 лютого 2025 року зазначена позовна заява надійшла до суду. В позовних вимогах позивач просить: визнати за позивачем право власності на частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.06.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2020 року (справа №761/23239/20) шлюб між сторонами розірвано. Як зазначає позивач, за час шлюбу вона та відповідач придбали спірну квартиру, яка є спільним майном подружжя. При цьому, між сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу майна, тому для захисту порушеного права позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач та її представник звернулись до суду із заявою про розгляд позовної заяви за їх відсутності та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову в якій вказав, що визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на частину спірної квартири та просив провести розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд, враховуючи вимоги статті 223 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2009 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2020 року (справа №761/23239/20) шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили. За договором купівлі-продажу квартири від 22.08.2013 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Згідно з положеннями ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (ч.1 ст.70 СК України). У відповідності до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду доказів, що спірна квартира не належить до спільної сумісної власності подружжя. Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що спірна квартира придбана під час шлюбу, при цьому, між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна, ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів, що майно належить до їх особистої власності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за можливе в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на частину квартири [ADDRESS] . Крім того, на підставі положень статті 142 ЦПК України підлягають розподілу витрати в частині сплаченого судового збору.

Outcome: approved