Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

До суду звернувся представник ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» з описаним вище позовом, яким просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 1350-5861 від 17.02.2024 в розмірі 55 000 грн., який складається з простроченої заборгованості за кредитом 11 000 грн, простроченої заборгованість за нарахованими відсотками 44 000 грн. Також представниця позивача просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.02.2024 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (kcredos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1350-5861. На виконання зазначених вимог позичальнику надано наступний одноразовий ідентифікатор С6804 для підписання Кредитного договору № 1350-5861 від 17.02.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншим супутніми документами. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: - сума кредиту 11 000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 30 днів, стандартна процентна ставка 2,5 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, в зв`язку із чим утворилася заборгованість перед позивачем у сумі, визначеній у позовній заяві, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Також, просить суд судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень компенсувати за рахунок відповідача. Ухвалою суду від 19.08.2025 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї. Також судом направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Проте вказані документи повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Про час та місце розгляду справи відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов суду не надано. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч. 2ст.247ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 17.02.2025 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (kcredos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1350-5861. На виконання зазначених вимог позичальнику надано одноразовий ідентифікатор С6804 для підписання Кредитного договору № 1350-5861 від 17.02.2024, підтвердження ознайомлення з правилами та паспортом споживчого кредиту (а.с. 11-18). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 11 000 гривень підтверджено договором про відкриття кредитної лінії № 1350-5861, який підписано Кошарюком В.Д. за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора С6804, довідкою ТзОВ «Укркредит фіанс» про переказ за допомогою платіжної системи LiqPay на карту № [NUMBER] коштів в розмірі 11\~000 грн, довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зарахування коштів. Номер електронного засобу, на який позивачем здійснено переказ кредитних коштів, вказано самим відповідачем в п.12 Кредитного договору ( а.с.17 зворот). Отже, відповідач підтвердив своїм електронним особистим підписом, що ознайомився і згоден з Правилами надання кредитної лінії, жодних заперечень та зауважень з приводу умов кредитного договору останнім не заявлено. В договорі визначені всі суттєві умови відкриття кредитної лінії та види послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Свої зобов`язання за вказаним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перед відповідачем виконав. Відповідно до Умов договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором. Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1350-5861 від 17.02.2024 становить 93 500 грн. З урахування застосованої програми лояльності до відповідача, позивач просить стягнути борг за вказаним кредитом в розмірі 55\~000 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 000 грн, за відсотками в розмірі 44\~000 грн. Відповідно до\~ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625ЦКУкраїни боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступи до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору № 1350-5861 від 17.02.2025 слідує, що його укладено в електронній формі. Положеннями ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій\~статті 639ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1\~ст. 642 ЦК України). З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Відповідно до ст.204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що\~стаття 204ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору № 1350-5861 від 17.02.2024, однак таким правом не скористався. Крім того, станом на день ухвалення рішення у справі відповідач відзиву на позов або доказів сплати заборгованості за Кредитним договором не надав. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. При цьому, щодо розміру нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016. Відповідно до п. 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Ураховуючи, що закон № 3498-IX від 22.11.2023 набрав чинності 24.12.2023, то: -із 25.12.2023 по 23.04.2024 (протягом перших 120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитними коштами не може перевищувати - 2,5 %; -із 24.04.2024 по 22.08.2024 (протягом наступних 120 днів) розмір денної процентної ставки за користування кредитними коштами не може перевищувати 1,5 %. Починаючи з 23.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Позивачем нараховано відсотки за період з 17.02.2024 по 12.12.2024, тобто в період дії п. 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону «Про споживче кредитування» без врахування його обмежень, але завдяки застосованій ним програмі лояльності - часткового списання заборгованості за нарахованими процентами\~- заявлений позивачем розмір відсотків - 44000 грн. є обґрунтованим та не перевищує описані вище законодавчі обмеження. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 55 000 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 11 000,00 гривень та прострочена заборгованість за нарахованими процентами з урахуванням застосованої програми лояльності шляхом частково списано заборгованість за нарахованими процентами\~- 44 000,00 гривень. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved