Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» в особі представника Ушакевич М.П. звернувся до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначила, що ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] 11.02.2019 року був укладений кредитний договір № Z06.00408.004900289, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 21,99 % річних строком до 11.02.2021 року. 12.03.2019 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] також був укладений кредитний договір № Р20.00408.005015370, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 34 600,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 15 % річних строком до 12.03.2021 року. 19.12.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу, за яким відступлено право вимоги до відповідача коштів за кредитним договором . 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу за яким відступлено до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до відповідача щодо грошових коштів за укладеним кредитним договором № Z06.00408.004900289 в сумі 55968,02 грн., з яких: 18757,96 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13824,58 грн. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 23385,48 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями та за укладеним кредитним договором №Р20.00408.005015370 в сумі 57735,02 грн., з яких: 22477,1 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11189,24 грн. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 24068,68 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 09 липня 2025 року, вказана справа надійшла до провадження суддя Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 10 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 10 липня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялася належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом розміщення направлення ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання відповідача, що підтверджується поштовим відправленням яке повернулось на адресу суду. Крім того, згідно з частиною 8 статті 178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~при розгляді справи, ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 11 лютого 2019 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Z06.00408.004900289, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 30\~000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 21,99 % річних строком до 11.02.2021 року. Пунктом 2-4 зазначеного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором. 12 березня 2019 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Р20.00408.005015370, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 34600 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 15 % річних строком до 12.03.2021 року. Пунктом 2-4 зазначеного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договори підписано відповідачем [PERSON] . Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг . Отже, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 19.12.2023 року укладено договір факторингу № 19/12-2023, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» належне йому право вимоги до коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ПАТ «Ідея Банк», а товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 22.12.2023 року укладено договір факторингу № 22/12-2023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» належне йому право вимоги коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги грошових коштів. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 22.12.2023 року до договору факторингу № 22/12-2023 набуто право грошової вимоги за кредитним договором № Z06.00408.004900289 в сумі 55968,02 грн., з яких: 18757,96 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13824,58 грн. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 23385,48 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями та за укладеним кредитним договором №Р20.00408.005015370 в сумі 57735,02 грн., з яких: 22477,1 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11189,24 грн. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 24068,68 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зробив висновок, що відсутність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі, з огляду на положення пункту 2 договору відступлення права вимоги. На необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором. Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 143/1269/17 (провадження № 61-5383св22), від 06 вересня 2023 року у справі № 466/3066/13-ц (провадження № 61-785св23), від 26 січня 2022 року у справі № 637/590/16-ц (провадження № 61-15865св21). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12\~ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~Фінансова компанія\~"Профіт\~Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № Z06.00408.004900289 в сумі 55968,02 грн. та за Кредитним договором №Р20.00408.005015370 в сумі 57735,02 грн. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжної інструкції №13864 від 15.05.2025 року в сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved