Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

06 травня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 червня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 612474157 (з додатковою угодою від 30 жовтня 2024 року до договору кредитної лінії № 612474157 від 06 червня 2025 року), у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 29918 грн. Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно з умовами договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором. Так, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську карту № 5375-41XX-XXXX-5316, яка була вказана відповідачем при укладанні договору. В подальшому, 30 грудня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладений договір факторингу № МВ-ТП/15, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право грошової вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до позичальників, в тому числі за договором кредитної лінії № 612474157 від 06 червня 2024 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в порядку і строки, передбачені договором. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 05 травня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 67556 грн. 13 коп., з яких: 26999 грн. 75 коп. заборгованість по кредиту, 40556 грн. 38 коп. заборгованість по процентам. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену\~суму заборгованості\~за кредитним\~договором, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою від 08 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 30 травня 2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Сікорська І.С. подала до суду відзив на позовну заяву у якому зазначила, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів на користь відповідача, а також доказів наявності заборгованості саме в заявленому розмірі, які б відповідали вимогам процесуального закону, положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України». Також представник відповідача вважає, що стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 40556 грн. 38 коп. не є співрозмірними сумі кредиту у 26999 грн. 75 коп., суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів. Окрім того, зауважила, що позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не доведено порушення його прав з боку відповідача та наявність у товариства права звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 612474157 від 06 червня 2024 року, тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відсутні. Крім того, представник відповідача вважає необґрунтованою заявлену позивачем вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., оскільки такі витрати є неспівмірними зі складністю справи, часом витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі сторони відповідача. 23 травня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що ознайомившись з викладеними у Відзиві аргументами сторони Відповідача вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що націлений приховати справжні обставини справи задля уникнення виконання своїх зобов`язань за Договором та він протирічить діючому законодавству з наступних підстав. Щодо доказів видачі кредитних коштів: первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, що здійснює ліцензійну діяльність з надання коштів та банківських металів у кредит та діє на підставі Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» надавачі фінансових послуг на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором (крім випадків, встановлених спеціальними законами) здійснюють діяльність з надання фінансових платіжних послуг відповідно до Закону України «Про платіжні послуги», тобто первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором Кредитної лінії № № 612474157 від 06 червня 2025 року у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 27000 грн, відповідно до умов укладеного Договору. Згодом, 30 жовтня 2025 року додатковою угодою сторони договору погодили надання додаткового траншу у розмірі 2918 грн. На підтвердження здійснення перерахування коштів Первісним кредитором до позовної заяви долучено дві довідки про ініціювання платіжної операції та відповідно підтвердження від платіжної установи ТОВ «Профіт Гід» - інформаційні довідки, які підписане електронним підписом за допомогою КЕП, із змісту якого вбачається, що через платіжний сервіс було успішно проведено транзакцію на зарахування кредитних коштів. Таким чином, питання відсутності доказів отримання кредитних коштів не підлягає обширному обґрунтуванню, оскільки сторона відповідача зазначає про те, що відповідач декілька разів здійснював конклюдентні дії оплачуючи проценти за користування кредитними коштами, що в свою чергу підтверджує факт підписання ним договору, погодження з його умовами та, як наслідок, отримання відповідачем кредитних коштів. Здійснені оплати в рахунок погашення заборгованості по договору, свідчать про волю відповідача до встановлення та визнання правовідносин за договором, та в свою чергу спростовує будь-які заперечення відповідача з приводу укладення договору, погодження з його умовами та отримання ним кредитних коштів, адже відповідач здійснив оплату саме за користування кредитними коштами. Щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами: 06 червня 2024 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі первісний кредитор) був укладений договір кредитної лінії № 612474157. Згідно з умовами договору відповідач був повідомлений про право первісного кредитора відступити право грошової вимоги до відповідача, що передбачено п. 9.1.1.5. Договору, а саме: «в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника, відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладання будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу». Таким чином, кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього Договору, виключенням може бути лише застосування Кредитодавцем або Фактором п. 9.1.1.7. договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 25 березня 2025 року та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. Відповідно до п. 7.4.1. договору протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору. Відповідно до п. 7.4.2. договору після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. При нарахуванні процентів за користування кредитом, тобто від дати видачі траншу до 06 липня 2024 року (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 0,5 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 182,5 (сто вісімдесят дві цілих п`ять десятих) відсотків річних. На момент укладення договору строк дисконтного періоду користування складав 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору (п. 3.1 Договору). Відповідачем були здійснені оплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості: 05 липня 2024 року, 04 серпня 2024 року, 02 вересня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 28 вересня 2024 року, 26 жовтня 2024 року відбувалась оплата у сумі 3915 грн. 00 коп., 11253 грн. 60 коп., 11118 грн. 31 коп., 1150 грн. 14 коп., 7865 грн. 54 коп., 9575 грн. 16 коп., відповідно. Крім того, 04 серпня 2024 року, 02 вересня 2024 року, 05вересня 2024 року, 28 вересня 2024 року, 26 жовтня 2024 року відповідач здійснив оплати в рахунок повернення тіла кредиту у сумі 00 грн. 40 коп., 00 грн. 69 коп., 2915 грн. 86 коп., 00 грн. 46 коп., 00 грн. 84 коп. Таким чином, тіло кредиту станом на 26 жовтня 2024 року становило: 27000 грн. - 00 грн. 40 коп., 00 грн. 69 коп., 2915 грн. 86 коп., 00 грн. 46 коп., 00 грн. 84 коп. = 24081 грн. 75 коп. Тобто, зарахування сплачених коштів відповідачем переважно в рахунок погашення заборгованості по процентам відбувались за користування кредитними коштами, а не тіла кредиту, як це зазначає сторона відповідача. Відповідно до договору, нарахування процентів здійснювались у розмірі 0,5 процента в день від суми кредиту за період користування кредитними коштами з 06 червня 2024 року по 06 липня 2024 року (п. 8.5.1 Договору). За період з 07 липня 2024 року по 29 жовтня 2024 року дисконтний період продовжений, нарахування процентів за користування кредитними кошами відбувалось за індивідуальною ставкою 1,42 процента в день від суми залишку кредиту (п. 8.5.2 Договору ). 30 жовтня 2024 року відповідач ініціював укладання додатковї угоди до договору, де сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику додаткового траншу кредитних коштів у сумі 2 918 грн. Відповідно до чого, загальний розмір кредиту за договором склав 266999 грн. 75 коп. ( 24081 грн. 75 коп. + 2918 грн.). У зв`язку з чим були внесені зміни до договору кредитної лінії, з 30 жовтня 2024 року по 24 березня 2025 року, тому у період включно денна процентна ставка складала 1,00 процент, розрахунок здійснювався з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набув чинності 24 грудня 2023 року, яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, де визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 процент. Детальний розрахунок за договором, що включає інформацію стосовно щоденних нарахувань та сплат з дати укладання договору та по дату формування розрахунку було додано до позовної заяви. Тобто, враховуючи наведене, кредитодавець, в разі відступлення права вимоги фактору, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс» має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії цього договору з урахуванням Закону України «Про споживче кредитування». Щодо відступлення прав вимоги: 30 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № МВ-ТП/15, за яким клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.1. договору передбачено, що згідно з умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Даним договором факторингу було встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). В той же час, п. 1.5. договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги це перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. 30 грудня 2024 року, на виконання вимог п. 2.1 договору факторингу № МВ-ТП/15 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було складено та підписано реєстр прав вимоги, за яким передані (відступлені) права вимоги в тому числі і до відповідача за кредитним договором. Вказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з реєстру прав вимоги від 30 грудня 2024 року, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] (кредитний договір № № 612474157 від 06 червня 2024 року) у сумі 26999 грн. 75 коп. (копія витягу з реєстру прав вимоги відповідно до договору факторингу № МВ-ТП/15 від 30 грудня 2024 року до позовної заяви додавалась). Додатково додано повний реєстр боржників за вказаним договором із скритою інформацією персональних даних інших боржників, який підписаний представниками первісного кредитора та фактора в електронному вигляді про що є відмітка про електронний підпис та електронну печатку. На підтвердження факту укладення даного реєстру та відступлення прав вимоги щодо відповідача на користь позивача, також надано договір факторингу та платіжна інструкція за відступлення права вимоги, згідно з договором факторингу №МВ-ТП/15 від 30 грудня 2024 року. Щодо розміру судових витрат на правничу допомогу: Позивач, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору, був змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин, суду стороною позивача до позовної заяви надані наступні документи: договір про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року; додаткову угоду № 463 від 30 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги № 5 від «02» грудня 2024 року, якою визначений порядок оплати послуг Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у справі клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 612474157 від 06 червня 2024 року, згідно договору; акт виконаних робіт за надання правової допомоги у справі клієнта про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 612474157 від 06 червня 2024 року, згідно з договором про надання правової допомоги № 5 від «02» грудня 2024 року та Додатку до нього; квитанцію про підтвердження оплати вартості послуг за надання правової допомоги, згідно з додатковою угодою № 463 від 30 грудня 2024 року, тобто позивач надав суду достатні, належні та допустимі докази для підтвердження витрат на правову допомогу Ухвалою від 24 червня 2025 року за клопотанням представника позивача було витребувано в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію: чи емітувалась (видавалась) банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; про рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] за 06 червня 2024 року та 30 жовтня 2024 року, яка була виконана 31 липня 2025 року. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, аргументів відображених у відповіді на відзив, виписки по картковому рахунку про рух коштів відповідача, позовні вимоги просив задовольнити, а також зазначив, що проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, у відзиві на позовну заяву, просила розглядати справу без участі сторони відповідача. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 06 червня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 612474157, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 27000 грн. 06 червня 2024 року (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5375-41ХХ-ХХХХ-5316, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Розділом 7 договору встановлено, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 06 липня 2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 06 липня 2029 року. Пунктом 11.1 договору встановлено, що строк дії договору становить 5 років або до його дострокового розірвання. Розділом 8 договору встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами, яка в залежності від строку кредитування та строків повернення кредитних коштів становить від 0,5 до 1,42 відсотків на день. Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору кредитної лінії № 612474157 від 06 червня 2024 року. Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди, сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 2918 грн. відповідно до чого загальний розмір кредиту за договором буде складати 29918 грн. Пунктом 1.4 додаткової угоди, встановлено, що з моменту отримання траншу вказаного в п. 1.1 договору базова процентна ставка за договором (для всіх наступних траншів в рамках договору та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 % річних. Грошові кошти в зазначеному вище розмірі було перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] визначений позичальником [PERSON] в заявці на отримання коштів в кредит від 06 червня 2024 року та їх переказ підтверджується підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» та довідками ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 20, зв. бік. а.с. 39, а.с. 40-41). Листом АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» від 31 липня 2025 року № БТ/Е-9260 та виписками від 19 липня 2025 року про рух коштів 06 червня 2024 року та 30 жовтня 2024 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та 06 червня 2024 року на вказану картку було перераховано 27000 грн., 30 жовтня 2024 року 2918 грн. (а.с. 131-135). 30 грудня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/15, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача [PERSON] . З розрахунку заборгованості за договором слідує, що заборгованість [PERSON] перед товариством становить 81056 грн. 01 коп., однак позивач діючи в межах своїх прав, просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 67556 грн. 13 коп., з яких: 26999 грн. 75 коп. заборгованість за тілом кредиту, 40556 грн. 38 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. Доказів виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на час судового розгляду суду не надано. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу\~України та Законом України «Про електрону комерцію». Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно з ч. 1 ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.\~1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Доводи представника відповідача: щодо недоведеності укладення договору позики є безпідставними, оскільки договір укладений в електронній формі та він може бути укладений лише при вчиненні послідовності алгоритму дій та зазначення персональних даних, які відомі лише відповідачу; щодо недоведеності права вимоги спростовуються дослідженими письмовими доказами, а саме: договором кредитної лінії № 612474157 від 06 червня 2024 року, додатковою угодою від 30 жовтня 2024 року, договором факторингу з додатками, реєстрами прав вимоги, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів про оплату за відступлення прав вимоги за договорами факторингу; щодо недоведеності перерахунку коштів спростовуються заявкою відповідача на отримання коштів в якій відповідач повідомляє номер своєї картки на яку слід перераховувати кошти, а також підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» та довідками ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» щодо виконання кредитного договору № 612474157 від 06 червня 2025 року зі сторони позивача, відповідно до яких 06 червня 2024 року на платіжну картку відповідача [PERSON] було перераховано 27000 грн., 30 жовтня 2024 року 2918 грн. Незгода представника відповідача з розміром нарахованих процентів, розмір яких передбачений самим договором, не свідчить про неправильність їх нарахування. Будь-яких інших доказів/доводів про повне або часткове спростування позовних вимог по суті спору суду не надано. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, перерахування коштів та наявність у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Також відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1) та 5000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу, що підтверджується договором № 5 про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року, додатковою угодою № 463 від 30 грудня 2024 року про надання правової допомоги до договору № 5 від 02 грудня 2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору № 5 про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів про оплату наданих послуг, яку суд вважає співмірною з наданою правовою допомогою у справі (а.с. 44-50). На підставі викладеного,

Outcome: approved