Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб між сторонами було укладено у серпні 2013 року та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2015 року даний шлюб було розірвано. У період спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Позивачка зазначає, що відповідач проживає окремо і дитині відмовляється допомагати. Також позивачка вказує на те, що відповідач є молодою людиною, виїхав за кордон до Чеської Республіки, там працює, їздить на коштовному автомобілі та проживає в дорогому районі місті Праги, має нерухоме майно в с. Верхнє Водяне та три квартири, два будинки в Чеській Республіці. Також позивачка звертає увагу суду на те, що дитина ходить до школи і хворіє цукровим діабетом важкої форми. Позивачка витрачає багато коштів на лікування, спеціальне харчування, одяг, постійні покупки до школи та путівки в спеціальні санаторії. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки [PERSON] адвокат Кохман М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2015 року розірвано та від якого сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки [PERSON] та являється дитиною з інвалідністю віком до 18 років, хворіє на цукровий діабет, що підтверджується рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2015 року (справа №307/988/15-ц), свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , довідкою про зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.08.2025 року, Витягом з протоколу ЛКК №024/19 від 10 січня 2024 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] №98, медичним висновком №8 від 11 січня 2024 року про дитину-інваліда віком до 18 років [PERSON] , медичною довідкою від 11 січня 2024 року про потребу дитини (дитини-інваліда) [PERSON] у домашньому догляді . Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає. \~ \~ \~ \~Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує майновий стан позивачки, в якої на утриманні перебуває дитина з інвалідністю, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а в іншій частині позовних вимог відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини за один місяць.

Outcome: partial