Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме: - свідоцтва про право власності на житло від 10.10.2001: квартири знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 49,80кв.м. (квартира [ADDRESS] зареєстрована КП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» на праві приватної, спільної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 120-16466); - Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ №049623 від 10.11.1995, який засвідчує право власності на земельну ділянку площею 538кв.м, яка розташована на адміністративно-територіальній одиниці [ADDRESS] , для ведення садівництва кадастровий номер 5310136700:06:003:0294. У зазначених документах її прізвище зазначене як « [PERSON] », тоді як у паспорті та інших офіційних документах « [PERSON] ». За словами заявниці, така помилка виникла ще при оформленні першого паспорта, а у 2021 році при видачі нового паспорта було роз`яснено, що правильним написанням є « [PERSON] ». Наявна розбіжність у написанні прізвища перешкоджає заявниці реалізувати своє право власності, зокрема провести державну реєстрацію права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Доказом цього є рішення державного реєстратора від 23.05.2025 №№ 79130136 та 79119943 про відмову у проведенні реєстраційних дій через невідповідність прізвища. У підтвердження заявлених вимог до матеріалів справи долучено: копії паспортів різних років та довідки органів ДМС, які підтверджують різне написання прізвища; свідоцтва про шлюб та його розірвання, де зазначене прізвище « [PERSON] »; довідки з КП «ЖЕО №2» та КП «БТІ «Інвентаризатор», які підтверджують право заявниці на спірне майно; листи ДПС та інші документи, які свідчать про незмінність її ідентифікаційного коду; відповіді органів місцевого самоврядування про відсутність підстав для внесення виправлень до свідоцтва. 20.08.2025 року представник заінтересованої особи - Департамента з питань реєстрації Полтавської міської ради подав письмові пояснення, в яких просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що Департамент не має матеріально-правової заінтересованості у вирішенні справи, оскільки державна реєстрація речових прав здійснюється різними суб`єктами, і прийняте судом рішення не вплине на права та обов`язки Департаменту. В судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала в повному обсязі та прохала її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , дочка заявниці, повністю підтвердила беззаперечний факт належності правовстановлюючих документів заявниці. Суд, дослідивши подані докази та вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і законних інтересів фізичних осіб. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, якщо дані, зазначені у ньому, не збігаються з даними у паспорті чи свідоцтві про народження. Згідно із статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що встановлення факту можливе лише тоді, коли від нього залежать виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав, та якщо іншим шляхом виправити чи підтвердити цей факт неможливо. Судом установлено, що у правовстановлюючих документах свідоцтві про право власності на житло від 10.10.2001 та державному акті на землю IV-ПЛ № 049623 від 10.11.1995 зазначене прізвище « [PERSON] », тоді як у паспорті та інших офіційних документах заявниці зазначено « [PERSON] ». Однак подані докази (свідоцтва, довідки, листи органів ДМС, ДПС, ЖЕО) підтверджують, що мова йде про одну і ту ж особу [PERSON] . Таким чином, факт належності зазначених правовстановлюючих документів заявниці підтверджений належними та допустимими доказами, а їх розбіжність у написанні прізвища має технічний характер і не впливає на дійсність права власності. Враховуючи, що зазначена невідповідність перешкоджає заявниці здійснити державну реєстрацію права власності та реалізовувати майнові права, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved