Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . З 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився (не відключався). Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4559,22 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 176,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 705,09 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4559,22 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 176,77 грн., пеня у розмірі 82,98 грн. та інфляційні втрати у розмірі 705,09 грн., зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 998,30 грн., зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання гарячої води у розмірі 1040,28 грн., що разом становить 13003,72 грн. Просив стягнути з відповідача, яка є власником/зареєстрована/проживає за адресою: [ADDRESS] , на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 14.05.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] з 18.10.2019 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4559,22 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 176,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 705,09 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.03.2025 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4559,22 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3% річних у розмірі 176,77 грн., пеня у розмірі 82,98 грн. та інфляційні втрати у розмірі 705,09 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 998,30 грн., зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання гарячої води у розмірі 1040,28 грн. Як вбачається з розрахунків заборгованості відповідач частково здійснювала оплату за надані послуги в грудні 2021 року та в снорні 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Відповідач від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовився. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Позивач просив стягнути з відповідача, яка є власником/зареєстрована/проживає за адресою: [ADDRESS] , на свою користь заборгованість з наданих послуг. Доказів того, що відповідач є власником вищезазаначеної квартири, позивач не надава. Разом з тим, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] лише з 18.10.2019, а тому остання не має обов`язку нести витрати за надані позивачем послуг з постачання гарячої води у період з 01.05.2018 по 18.10.2019, оскільки відсутні докази того, що в цей період вона дійсно споживала надані позивачем послуги. Таким чином, суд з урахуванням наданого розрахунку, дати реєстрації відповідача у спірній квартирі та проведених відповідачем оплат за надані послуги, приходить до висновку, що з останньої підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 19.10.2019 по 31.10.2021 у розмірі 621, 12 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 23,22 грн. та інфляційні втрати у розмірі 98,76 грн., за період з 01.11.2021 по 31.03.2025 в розмірі 4559,22 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 176,77 грн., пеня у розмірі 82,98 грн. та інфляційні втрати у розмірі 705,09 грн., заборгованість зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 998,30 грн. та зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання гарячої води у розмірі 1040,28 грн., що загалом становить 8305,74 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з січня 2024 року по березень 2025 року інфляційних втрат, пені та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (63,87%) у розмірі 1933,98 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial