Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

18 серпня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідачки, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Терлецькою Т.О., що діє на підставі договору про надання правової допомоги №626 від 04 серпня 2025 року. У позові зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить\~1/3 частини квартири, яка перебувала у спільній сумісній власності, загальною площею 60,0 кв.м, розташованої за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,2500 га, яка знаходиться в межах території Лепетиської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав [PERSON] . В даний час оформити спадщину він не може, так як не звернувся до нотаріуса в установлений законом строк. Державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області 23 липня 2025 року йому було надано роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск встановленого законодавством строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Своєчасно він не звернувся до нотаріуса, оскільки не знав про існування заповіту і вважав, що мати повинна успадкувати майно після смерті батька. На підставі зазначеного просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] в с. Лепетиха Березнегуватського району Миколаївської області, у три місяці. Позивач в підготовче засідання направив заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.58) Відповідачка в підготовче засідання також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.59) У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд дійшов наступного. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 18 серпня 2016 року, актовий запис № 18, та копією свідоцтва про народження позивача, виданого Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 29 листопада 1980 року, актовий запис № 43 (а.с.20,22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку у праві спільної сумісної власності будинку в с. Лепетиха Березнегуватського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого дослідним господарством «Реконструкція» 07 липня 1998 року та земельну ділянку, площею 0,25 гектари для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯГ №807336, виданого Лепетиською сільською радою 12 червня 2007 року (а.с.25-28). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 23 жовтня 2015 року, зареєстрованого у реєстрі за № 26, все належне йому майно [PERSON] заповідав сину [PERSON] (а.с.24). На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] , де з ним була зареєстрована та проживала відповідачка [PERSON] . Про вказане свідчить довідка старости Лепетиського старостинського округу Березнегуватської селищної ради від 24 липня 2025 року (а.с.16). 25 липня 2025 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.36). З інформації від 10 вересня 2025 року завідувача Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с.56-57). Позивач у шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту батька та вважав, що спадщину повинна отримати матір, яка на час смерті проживала разом з ним. Згідно ч.1 та 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Нормою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України регламентовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Крім того, виходячи із наведених норм права, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради). За такого, враховуючи, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про існування заповіту, відповідачка проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини не заперечувала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved