Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 9516548 від 01.02.2022 у сумі 21 750 грн та понесені судові витрати\~судовий збір у сумі 2\~422.4 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9\~000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду із даним позовом. Згідно договору, позичальнику надано грошові кошти в сумі 15\~000 грн. з терміном кредитуваня 20 днів, процентна ставка в день 1.25%. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в сумі 21\~750 грн., з яких 15\~000 грн заборгованість за основним боргом, 5\~250 грн заборгованість за нарахування відсотків, 1\~500 грн за комісіями. Ухвалою від 08.04.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 53). Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив. Копія ухвали про відкриття провадження направлялася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання та було повернено на адресу суду з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 9516548 надання кредиту на суму 15 000 грн на строк 20 днів з процентною денною ставкою 1.25%. Вказаний договір підписано електронними підписами сторін з відповідними одноразовими ідентифікаторами, що підтверджується копією даного договору та довідкою про ідентифікацію (а. с. 30). Згідно з договором позики, договір укладений в результаті зваженого рішення сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК), згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором. ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору позики, шляхом перерахування суми позики на банківський картковий рахунок відповідача, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Елаєнс», згідно наданої інформації ТОВ «ФК «Елаєнс» [PERSON] було зараховано на його картковий рахунок 15 000 грн 01.02.2022 р. (зворот а. с. 30). 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №9516548 (а. с. 33-36) Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №9516548. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач за договором позики від 01.02.2022 № 9516548 за період з 01.02.2022 має загальну суму заборгованості в розмірі 21\~750 грн, яка складається із: заборгованості за тілом позики 15 000 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами\~5 250 грн, 1\~500 грн за комісією. За правилом частини першої статті 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК). За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК). Виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі договір позики №9516548 від 01.02.2022 на суму кредиту 15 000 грн та отримано кредитні кошти за договором у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок. Таким чином, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання, передбачені договором позики №9516548 від 01.02.2022, не повернув запозичених коштів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів, наданих позивачем. За результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав позивача, який, у свою чергу, набув права грошової вимоги, а тому заявлений позов про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Представник позивача при зверненні до суду із даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу та суму сплаченого судового збору. На підставі ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК)\~ підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК). Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, акт про отримання правової допомоги від 01.01.2025 р. з відтворенням даних про вартість робіт: зустріч та консультація 2 години 3\~000 грн., складення позовної заяви 2 годин 6\~000 грн. Надаючи оцінки наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. З огляду на викладене, суд,

Outcome: approved