Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є її бабусею зі сторони батька [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт на її користь. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] , земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. У визначений законодавством термін в межах шестимісячного строку вона звернулася до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Тиховської В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 09.11.2024 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] . У 2024 році їй стало відомо про те, що 29.01.2016 року рішенням 3 сесії Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області VIІ скликання було винесено рішення № 9 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність", яким для [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а саме: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,23 га для ведення особистого селянського господарства. Але на день смерті [PERSON] приватизація земельних ділянок не була завершена. Таким чином, вона не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього та не завершено приватизацію земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду за захистом прав та законних інтересів із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Аргументи учасників справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Лукіянчук О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Докладно розповіла про обставини справи, з посиланням на норми діючого законодавства у даній категорії справ, як на обґрунтованість заявлених позовних вимог. Представник відповідача Щиборівської сільської\~ради Хмельницької\~області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, просить його задовольнити. Представник третьої особи надали письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Позиція суду. Заслухавши представника позивача адвоката Лукіянчук О.М., розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.02.2024 року, актовий запис № 71, [PERSON] , померла [INFO] . (а.с. 22). Померла [PERSON] є бабусею позивачки [PERSON] зі сторони батька [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] (а.с. 20) та позивачки [PERSON] (а.с. 21). За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивачки [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с. 63). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] , земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. У визначений законодавством термін в межах шестимісячного строку позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Тиховської В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 9). 09.11.2024 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 15). У 2024 році позивачці [PERSON] стало відомо про те, що 29.01.2016 року рішенням 3 сесії Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області VIІ скликання було винесено рішення № 9 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність", яким для [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а саме: 0,25га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,23 га для ведення особистого селянського господарства. Але на день смерті [PERSON] приватизація земельних ділянок не була завершена. Позивачка [PERSON] не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього та не завершено приватизацію земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки виконкому Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області № 51 від 08.02.2016 року за померлою [PERSON] рахується земельна ділянка орієнтовно 0,48 га, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 11). Рішенням Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області одинадцятої позачергової сесії сільської ради сьомого скликання № 3 від 26жовтня 2016року [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до довідки Щиборівської сільської ради № 23 від 11.02.2025 року за [PERSON] рахується будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] рахується, що побудований в 1969 році площею 68 кв.м. Але на будинок за життя [PERSON] не було виготовлено правовстановлюючих документів, право власності не було зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 10). Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту, який виготовлений 13.01.2016 року (а.с. 23-28). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні, на дві земельні ділянки не завершено приватизацію. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6- 164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перший власник житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його відповідно до вимог законодавства, а тому позивачка [PERSON] як спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і тому право позивачки може бути визнано тільки в судовому порядку. Право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння після смерті баби позивача, суд беручи до уваги, що позивач згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на будинковолодіння ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні\~судових витрат\~позивач не\~наполягає.\~Користуючись принципом\~диспозитивності,\~визначеним ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд не\~виходить за\~межі заявлених\~позовних вимог,\~а тому\~підстав для\~стягнення судових\~витрат з\~Щиборівської сільської\~ради Хмельницької\~області на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved