Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

18.08.2025 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем, право на земельну частку (пай) розміром 6,46 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Маяк», з невитребуваних/нерозподілених земельних часток (паїв). В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач на момент видачі 07.02.1996 Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-6-00-000504 був членом КСП «Маяк», проте його прізвище помилково не внесено до списку доданого до Державного акту серії ХР-6-00-000504. Наполягає, що позивач має право на земельну частку (пай), але не може оформити своє право через відсутність у нього Сертифікату на право на земельну частку (пай). На підставі ухвали суду від 21.08.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 01.08.1988 прийнятий в члени колгоспу ім. ХХІ з`їзду КПРС. (запис у трудовій книжці № 1, пр. № 9 від 01.08.1988). 31.08.1988 позивач направлений на навчання до Харківського інституту сільського господарства (запис у трудовій книжці № 2, пр. № 10 від 31.08.1988). 26.02.1991 на базі третьої бригади колгоспу імені ХХІ з`їзду КПРС, в якій працював позивач, був створений новий самостійний колгосп, якому присвоєна назва «Маяк» з центром в с. Губщина Мельниківської сільської ради. (архівна довідка № 01-35/32 від 11.06.2025). Після закінчення навчання 30.06.1994 позивач продовжив працювати в КСП «Маяк» головним енергетиком. 19.03.1999 форму господарювання КСП «Маяк» змінено на приватну (ПСП «Маяк»), якого визначено його правонаступником. Згідно із пп.4\~ п.6-1\~ Перехідних положень\~ЗУ «Про\~місцеве самоврядування\~в Україні» \~до прийняття\~закону про\~адміністративно-територіальний\~устрій України\~закінчення повноважень\~сільських,\~селищних,\~міських рад,\~їхніх виконавчих\~органів,\~а також\~реорганізація сільських,\~селищних,\~міських рад,\~їхніх виконавчих\~органів як\~юридичних осіб\~у зв`язку\~із змінами\~в адміністративно-територіальному\~устрої України\~здійснюються з\~урахуванням таких\~положень сформована\~територіальна громада\~є правонаступником\~усього\~майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту. За пп.5 п.6-1 Перехідних положень Закону, якщо територія розформованої територіальної громади включена до територій кількох сформованих територіальних громад, кожна з цих громад стає правонаступником належних розформованій територіальній громаді: нерухомого майна, у тому числі земельних ділянок, розташованих на території сформованої територіальної громади. 19.03.1999 позивач переведений на посаду головного енергетика ПСП «Маяк» (запис у трудовій книжці № 7, пр. № 2 від 19.03.1999). 25.09.2006 позивач звільнився з роботи в ПСП «Маяк» за власним бажанням (запис в трудовій книжці № 8, наказ № 57-к від 25.09.2006). З інформації архівного відділу Богодухівської РДА від 11.06.2025 № 01-34/16, відомості про прийняття в члени колгоспу позивача у архівному відділі Богодухівського РДА - не збереглися. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт прийняття позивача в члени колгоспу та направлення його на навчання до Харківського інституту механізації та електрифікації сільського господарства з метою професійної підготовки колгоспників. Також пояснили, що всіх членів КСП ім. ХХІ з`їзду КПРС в 1991 році переведено в члени КСП «Маяк», в зв`язку з реорганізацією, на жодних засіданнях загальних зборів членів КСП «Маяк» в період часу з 1991 по 1997 роки не ставилося питання про виключення [PERSON] з членів колгоспу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України) Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. За ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.\~\~ \~ \~ \~ Згідно із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За положеннями\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. В ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. З п.17 Перехідних положень ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Крім того, п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вказує, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», земельна ділянка має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Європейський суд з прав людини в своїх рішення, а саме: «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством. З огляду на викладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] , як член КСП «Маяк» має право на земель ну частку (пай), яка перебувала у колективній власності за рахунок не витребуваних/не розподілених земельних часток (паїв). На підставі викладеного,

Outcome: partial