Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.05.2025 року, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі з 28.10.2022 року перебувають у шлюбі, є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Донька повністю знаходяться на утриманні позивача, інтересами сім`ї відповідач не цікавиться. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитино. Відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працює неофіційно, отримує заробітну плату. За таких обставин, [PERSON] просить в судовому порядку встановити [PERSON] обов`язок сплати аліментів на її утримання до досягнення донькою трирічного віку. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивач [PERSON] , в порядку ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , місце проживання [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта, довідкою а.с. 4, 7). Відповідач [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта а.с. 10). Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2022 року (підтверджено копією свідоцтва про шлюб а.с. 9) Сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 7). Дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією довідки про реєстрацію місця проживання особи а.с. 8). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку та потребує постійного материнського догляду, а також з можливостей відповідача, зокрема, його працездатності, суд вважає можливим задовольнити вимоги у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, що ґрунтується на наявних у матеріалах доказах. Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. На підставі\~ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved