Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку площею 0,1254 га, кадастровий номер: 4620310100:07:003:0030, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , який постійно до дня смерті проживав в [ADDRESS] . За період свого життя [PERSON] посвідчив заповіт відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON] . До спадкового майна [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,1254 га, кадастровий номер: 4620310100:07:003:0030, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Квашею М.П. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач бажаючи реалізувати власні спадкові права, з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, вона вимушена була звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 2 січня 2025 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно до ухвалення судового рішення у справі. Відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у цивільній справі. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Рахімовій О.В. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що\~ [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . На момент її смерті разом з [PERSON] проживали: її дочка [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Під час проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було набуте майно: будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, на день смерті [PERSON] була власником 1/2 частина будинку [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянки. 25 лютого 2025 року за заявою [PERSON] Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Галиною Володимирівною була зареєстрована Спадкова справа № 73712825, номер у нотаріуса 09/2025 по оформленню спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , йому належало частини будинку [ADDRESS] та 3/4 частина земельна ділянка, кадастровий номер 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Решта будинку та земельної ділянки вже на той момент належали [PERSON] та до спадкового майна, яке успадковується [PERSON] не увійшло. Однак Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Галиною Володимирівною відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач бажаючи реалізувати власні спадкові права, з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області суду від 19 червня 2025 року поновлено [PERSON] строк для подання зустрічного позову. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 04 липня 2025 року підготовче провадження у справі закрито. Цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Учасники справи в судове засідання 11 вересня 2024 року не з`явилися. Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Бернацький П.В. до суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Відповідач Брадівська міська рада Львівської області до суду подала заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їх представника та задовільнити позовну заяву заявника. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] адвокат Яцуляк Т.Р. та Ковальчук Я.Д. до суду подали заяву, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Зустрічний позов підтримують, просять його задовольнити. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.\~223\~ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи завідсутності учасників справи. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Стаття 15\~Цивільного кодексу\~України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 328ЦК\~України\~- право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією Українита статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 травня 2022 року. Згідно заповіту [PERSON] заповів все своє майно, яке належить і буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, що за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений 17.10.2019 року Приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу Львівської області Мартинюк О.Є. і зареєстрований в реєстрі за № 1421. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 330059791 від 24.04.2023 року за [PERSON] , зареєстрований житловий будинок загальною площею (кв.м): 118.5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248585446203. Адреса: [ADDRESS] . Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.12.2023 року №29-13-0.2-6209/2-23 за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером: 4620310100:07:003:0030 площею 0,1254 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ-386, зареєстрований 04.12.1995 року в Книзі записів державних актів на землю за №57. Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Квашею М.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2023 року № 408/02-31 та від 16.11.2023 року № 409 /02-31. З витребуваної у приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Кваші М.П. спадкової справи № 09/2025 вбачається, що [PERSON] звернулася з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] . На час реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, померлий [PERSON] відповідно до повного витягу з Державною реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00039392404 від 24 квітня 2023 року перебував в шлюбі з [PERSON] (яка померла [INFO] ). А тому, зважаючи на те, що померлий [PERSON] та померла [PERSON] перебували в шлюбі, то відповідно ст.60 Сімейного Кодексу України, даний житловий будинок є їх спільною сумісною власністю. Також, судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Цвітківською сільською радою Славутицького району Хмельницької області 29 листопада 1983 року, актовий запис № 38. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 11 березня 2025 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бродівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 55. На момент її смерті разом з [PERSON] проживали: її дочка [PERSON] та її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою № 8-10/11-558 від 22 березня 2023 року, яка видана Бродівською міською радою Львівської області. 18 серпня 1981 року між покійною [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Новосвітлівської селищної ради Краснодонського району Луганської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00038990235, який сформовано 24 березня 2013 році Бродівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Під час проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було набуте майно: будинок [ADDRESS] . Земельна ділянка, кадастровий номер 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, на день смерті [PERSON] належало 1/2 частина будинку [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянка, кадастровий номер 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 та, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 25\~лютого 2025\~року за\~заявою [PERSON] \~Приватним нотаріусом\~Золочівського районного\~нотаріального округу\~Львівської області\~Тиднюк Галиною\~Володимирівною була\~зареєстрована Спадкова\~справа №\~73712825,\~номер у\~нотаріуса 09/2025\~по оформленню\~спадщини,\~яка відкрилась\~ [INFO] після\~смерті [PERSON] ,\~що підтверджується\~Витягом про\~реєстрацію в\~Спадковому реєстрі\~№ 80247204,\~який видано 25 лютого 2025 року Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Галиною Володимирівною. Таким чином, [PERSON] успадкувала за покійною [PERSON] : 1/4 частини будинку [ADDRESS] . 1/4 частина земельна ділянка, кадастровий номер 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 24 березня 2025 року Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Галиною Володимирівною було надіслано листа № 25/02 - 14 від 24 березня 2025 року з якого вбачається, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане вище нерухоме майно неможливо у зв`язку із відсутністю у Спадковій справі № 73712825 відповідних правовстановлючих документів. \~ \~ \~ \~ Також, 27 березня 2025 року Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Галиною Володимирівною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/01-16 від 27 березня 2025 року у відповідності до якої відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно. [INFO] помер [PERSON] . Таким чином, на момент смерті у його власності було наступне майно: 3/4 частини будинку [ADDRESS] та 3/4 частина земельна ділянка, кадастровий номер 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Решта будинку та земельної ділянки вже на той момент належали [PERSON] та до спадкового майна, яке успадковується [PERSON] не увійшло. У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно вимог ч. 1 ст. 1202 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відпровідності до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 68 СК України розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, право власності на 1/4 частину будинку та 1/4 частину земельної ділянки у [PERSON] виникло ще [INFO] , оскільки з вказаного часу відкрилась спадщина після смерті її матері і [PERSON] вважається такою що її прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем. Формально не оформила документи на спадкове манно з причин відсутності у неї можливості та правовстановлюючих документів на це майно, позаяк останні перебували у віданні її батька - [PERSON] . За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме: визнати за [PERSON] 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та 3/4 частини земельної ділянки кадастровий номер: 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню, а саме визнати за [PERSON] 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та 1/4 частини земельної ділянки кадастровий номер: 4620310100:07:003:0030, площею 0,1254 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як передбачено ч.1, 2, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Ухвалою суду від 02.01.2025 одночасно з відкриттям провадження у даній справі судом задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору. Ціна позову становить 4\~116\~986,01 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин, судовий збір із розрахунку 1% становить: 4 116 986,01 грн х 0,01 (1%) = 41 169. 86 грн. 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 15 140,00 грн. це розмір судового збору який підлягає сплаті при подачі позовної заяви. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] , тому судовий збір в сумі 11 355 грн 00 коп. підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial