Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовував тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 січня 2024 року, видане Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, актовий запис №203. Після померлого відкрилася спадщина, яка складається з будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя померлий заповіт не складав. Після його смерті позивач є спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, однак у встановлений законом строк з об`єктивних причин не зміг подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що вказаний строк позивач пропустила з поважних причин, просить суд визначити їй додатковий в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, достатній для подачі [PERSON] заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась зі смертю [PERSON] [INFO] . Представник відповідача виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Тімуш К.О. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути заяву за її відсутності, зазначивши, що при вирішенні позовних вимог покладається на думку суду. Під час розгляду справи судом встановлено, що за життя спадкодавець уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ серія [NUMBER] від 16 лютого 2019 року. Відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогувід від 04 лютого 2024 року було замінено первісного відповідача виконавчий комітет Центрально-Міської районної ради у місті ради на [PERSON] .\~ Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. Відповідач з`явився у судове засідання, позовні вимоги не підтримав та надав письмі пояснення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, зокрема книгою шостою «Спадкове право». Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] актовий запис №203. З постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровськох області Лосінцем С.М., було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємець подав заяву після закінчення строку для прийняття спадщини, який встановлено законодавством України на підставі ст. 1268 ЦКУ. Позивач зазначив, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з наступних причин: з 20.02.2017 року позивач тимчасово перебував в Італійській республіці та із-за вторгнення російських військ на територію України, була реальна загроза для життя та здоров`я, тому строк для прийняття спадщини був пропущенний. Відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2024 року у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінця Сергія Миколайовича було витребовано копію садкової справи №17/2024 заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заявою про прийняття спадщини від 05 березня 2024 року було зазначено, що всю спадщину за законом де б вона не була і з чого вона б не складалася після смерті [PERSON] , приймає його дружина - [PERSON] . 02 жовтня 2024 року до приватного нотаріуса надійшла заява від [PERSON] у якій зазначено, що позивач перебуває за кордоном та прость відкласти вчинення нотаріальниї дій до поновлення судом строку про прийняття спадщини. 04 червня 2025 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення від [PERSON] , що за 4 роки до смерті спадкодавець тяжко хворів, [PERSON] , як його дружина витрачала дуже багато коштів на лікування та їм допомагала фінансово її донька від першого шлюбу.\~ Відповідач зазначила, що рідна донька - [PERSON] на лікування батька не дала ні копійки, хоча батько неодноразово їй телефонував та казав, що перебуває у тяжкому стані. Похорони та пам`ятник відповідач сплатила з власних коштів, донька ніяк не допомогла. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Разом з цим, за відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем має виступати територіальна громада як остаточний правонаступник у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Разом з тим оскільки повноваження реалізуються територіальними громадами переважно через місцеві ради та їх виконавчі комітети, цілком прийнятними є також позови до територіальних громад в особі місцевих ради або їх виконкомів. Наведена правова позиція підкріплюється судовою практикою, а саме постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7 (абзац другий пункту 24), а саме: суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики, суд дійшов висновку про те, що право на позов за ч. 3 ст. 1272 ЦК України виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи. З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщині було пропущено спадкоємцем. Перш за все слід відзначити, що строк для прийняття спадщини сплинув 05.09.2024, з заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 17.10.2024, а з відповідними позовними вимогами про поновлення вказаного строку він звернувся до суду 22.11.2024 року. Верховний Суд України в абз. 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, роз`яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того Верховний Суд України в абз 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Знайшло своє підтвердження те, що позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, з поважних причин, у з`язку з чим, пропустив строк для прийняття спадщини.\~\~ Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню та позивачу повинен бути визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і достатнім, у даному випадку, буде строк у три місяці.

Outcome: approved