Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

27 червня 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось з позовною заявою до Підволочиського районного суду Тернопільської області з вимогами спрямованими до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, на неналежне виконанням відповідачем умов наступних кредитних договорів: - за Договором позики № 75137418 від 30 серпня 2021 року укладеним між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , за твердженням позивача відповідачем не своєчасно та не повному обсязі здійснювалось погашення обов`язкових платежів, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість у загальному розмірі 6816,00грн, з яких : 2001,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 4778,39 грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги та 32,01 грн - інфляційні збитки, 4,60 грн. 3% річних; - за Договором про споживний кредит №4653514 від 24 травня 2021 року укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за твердженням позивача кредитор свої зобов`язання виконав, у свою чергу позичальник кошти у визначений договором строк не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість відповідача у розмірі 19972,45грн, з яких : 4446,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 15526,45 грн Крім того зазначає, що ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» укладено договори факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року, у відповідності до умов якого ТОВ 1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по кредитному договору №75137418 від 30.08.2021, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за кредитним договором № 75137418 від 30.08.2021, укладеним з [PERSON] . Поряд з цим вказує, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договори факторингу № 13-01/2022-79 від 31 січня 2022 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по згаданих договорах, укладених з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, в тому числі за кредитним договорам № 4653514 від 24.05.2021, укладеним з [PERSON] . Так як взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконала, виникла заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» в загальному розмірі 266788,45грн, яку представник позивача просить стягнути з останньї. Крім того позивач просить стягнути з відповідача 2422,40 грн - понесених витрат зі сплати судового збору та 13000,00грн. витрат правову допомогу. Ухвалою від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який в поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на зареєстроване місце проживання, однак судова повістка повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. За своєю правовою природою укладені між позивачем та відповідачем договори є кредитними договорами. Щодо вимоги позивача за Договором позики №75137418 від 30.08.20021 судом встановлено наступне. Матеріали справи свідчать, що 30 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» ( надалі Позикодавець) та [PERSON] надалі Позичальник) укладено договір позики № 75137418 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого умов якого Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику у власність грошові кошти ( надалі Позику) в розмірі 2001,00грн, строк позики 30 днів; дата повернення позики 29.09.2021; грн на умовах строковості, зворотності, платності (надалі договір позики № 75137418). Згідно з пунктом 1 договір позики № 75137418 Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка 0,01 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, пеня - 2,70% день. Умовами пункту 12 сторони погодили порядок укладання Договору та створення електронних підписів. Сторонами договору визначено чітко визначено, що договір позики № 75137418 підписуються Сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір позики № 75137418 було підписано відповідачкою [PERSON] 06.09.2021 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0065YIOqQ. Пунктом 4 цього договору позики визначено, що проценти за цим договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів. Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору 3 передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору позики, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики № 75137418) сторони узгодили суму кредиту за договором в розмірі 2001,00 грн, та розмір процентів за користування кредитом 3,71грн Згідно інформаційної довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» вих. №КД -000023158/ТНПП від 24.04.2025 року, 30.08.2021 перерахувало на карту номер [NUMBER] грошові кошти у розмірі 2001,00гривень. Відповідно до п.20 договору позики № 75137418 Реквізити сторін, Позичальником ( [PERSON] ) вказано номер карти [NUMBER] . Отже, договір позики №75137418 від 30.08.2021 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення Договору і волевиявлення учасників Договору було вільним. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 75137418 вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 6816,00грн з яких : 2001,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 4778,39грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги, 32,01грн - інфляційні та 4,60 грн. 3% річних. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 6816,00грн. Водночас відповідачем не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком [NUMBER] на спростування обставин отримання 30.08.2021 кредиту в сумі 2001,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» " та [PERSON] договором позики № 75137418. Судом також встановлено, відповідно до копії Договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» ( надалі -Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - фактор), укладено вказаний договір, за яким: Клієєнт зобов`язується відступити за плату, право грошової вимоги, Фактору зобов`язується, здійснивши фінансування, в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», та Боржниками, що підтверджується копією платіжного доручення № 32465 від 27.01.2022 рок та копією реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 року. Згідно з копією Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 року від 10.01.2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», відступає, шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до Боржників, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані визнати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», Сплачує Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», За Права Вимоги, Грошові Кошти, У Розмірі Та Порядку, Визначених Цим Договором. Позивачем додано до позовної заяви копію Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 року від 10.01.2023 року, копію підписаного Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним договором, Реєстром боржників до Договору Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача. Судом встановлено, що всупереч умовам Договору, відповідачка належним чином не виконувала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки «Коллект Центр», ні на рахунки попереднього кредитора. З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між позивачем та первісним кредитором ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» кредитного договору, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «Коллект Центр» - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договором позики № 75137418 від 30.008.2021 у розмірі 6779,39 грн.,з яких заборгованість за тілом кредиту 2001,00грн., заборгованість за нарахованими процентами - 4778,39грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача 32,01грн - інфляційніх та 4,60 грн. 3% річних, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по штрафам. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» частково. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості по стягненню 32,01грн - інфляційних та 4,60 грн. 3% річних, оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та досліджених доказах по справі. Щодо вимоги позивача за Договором про споживчий кредит №46535514 від 24 травня 2021 року судом встановлено наступне Матеріали справи свідчать що 24 травня 2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит №4653514, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування. Анкета-заява на кредит № 4653514 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 4653514. В подальшому, 24 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4653514 Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1.1 Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3 Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п.1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 24.05.2021року. Відповідно до п.1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.06.2021. За умовами п. 1.5 Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,00грн. в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 5015,00 гривень. Проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. За умовами п.2.1 Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Додатком №1 до Договору є Графік платежів за Договором про споживчий кредит №4653514 від 24.5.2021. Додатком №2 до Договору є Паспорт споживчого кредиту №4653514. Матеріали справи містять Анкету-заяву на кредит №4653514 від Позичальника [PERSON] , дата створення якої зазначена 24.05.2021, за умовами якої погоджені умови кредитування на суму 5000,00 грн у валюті Українська гривня, строк кредиту: 30 днів з 24.05.2021, дата повернення - 23.06.2021, сума повернення - 5015,00 грн. Проценти за користування кредитом 15,00грн нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку за кожен день користування. На підтвердження підписання відповідачем договору про споживчий кредит №4653514 до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою [PERSON] акцепт договору здійснила шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «W70744» 24.05.2021, який відправлено на номер телефону [NUMBER] . Матеріали справи підтверджено, що на виконання умов зазначеного Договору ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти у розмірі 5000 грн [PERSON] . Про що свідчить додана до матеріалів позовної заяви довідка ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 12.12.2024, про те, що на виконання умов договору №4048607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів, 24.05.2021 проведено платіж, згідно договору №46535114 у сумі 5000грн на картку [NUMBER] . Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит в розмірі 5000,00 грн. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 19972,45грн. Водночас [PERSON] не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком [NUMBER] на спростування обставин отримання 24.05.2021 кредиту в сумі 5000 грн. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] за договором №46535114 від 24.05.2021 з повернення кредиту в сумі 5000,00 грн. До матеріалів позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором про споживчий кредит №46535114 від 24 травня 2021 року станом на 13.06.2025, згідно якого заборгованість відповідача складає: 4446,00 грн сума основного боргу; 15526,45грн - заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено Крім того, матеріали справи свідчать, що 31 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» (далі - Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Фактор) укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79 (далі - Договір № 13-01/2022-79), згідно умов зазначеного договору Фактор набув у тому числі права вимоги за договором №№46535114 від 24 травня 2021 року. Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком №1 до Договору 13-01/2022-79, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] Договором про споживчий кредит №4653514. В подальшому, 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (далі - Новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023 (далі Договір № 10-03/2023/1). Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком № 3 до Договору № 10-03/2023/1, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між позивачем та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» договору Договір про споживчий кредит № 4653314 від 24.05.2021, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «Коллект Центр», - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» за Договором про споживчий кредит №4653314 від 24.05.2021 заборгованості в сумі 19972,45 з яких: 4446,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 15526,45 грн- заборгованість за процентами. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Відповідно до ч. 1ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 2ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі "електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12). У свою чергу згідно з визначенням одноразового ідентифікатора, наведеного у п. 6 ч. 1ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Саме у такий спосіб було підписано Договір позики №75137418 від 30.08.2021 та Договір про споживчий кредит №4653514 від 24.05.2021. Згідно з абз. 2 ч. 2ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вказане та те, що відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису, суд приходить до висновку, що між сторонами склались договірні правовідносини. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для частково задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, у виді сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги задоволено на 99,86% (26751,84 грн. х 100% /26788,45 грн.). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2419 грн (2422,40 грн х 99,86% / 100 %) судового збору . У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь судові витрати, в. ч. витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. При вирішенні питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частин 1, 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 01 липня 2024 року між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно п. 4.1 вказаного Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги № 595 від 01.05. 2025 року, ТОВ «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивчення документів 4000 грн 00 коп.; надання письмової консультації з вивчення документів 3000 грн 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 18 000 грн 00 коп. Відповідно до витягу з акту №6 від 31 березня 2025року про надання юридичної допомоги,АО «ЛігалАссістанс» надано ТОВ «Коллектцентр» наступні послуги по клієнту [PERSON] :надання усної консультації з вивченням документів 4000грн 00коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн 00 коп. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу АО «Лігал Ассістанс» у розмірі 13000,00 грн є обґрунтованими, клопотання про їх зменшення відповідач не подавав, а відтак вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу у сумі 12981,80 грн (13000х99,86%/100), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial