Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

21.07.2025 заявниця звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту батьківства. У заяві вказувала, що вона, [PERSON] , [INFO] , у період з червня 2019 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . В період спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . 22.10.2024 [PERSON] був призваний до лав Збройних Сил України та [INFO] загинув під час виконання військового обов`язку поблизу н.п. Кругленьке Суджанського району Курської області російської федерації. [INFO] у заявниці народилася дочка [PERSON] , батьком якої, як вона стверджує, є [PERSON] , проте у зв`язку не перебуванням останніх у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записано зі слів матері, а саме зазначено " [PERSON] ". Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме 1/7 частку земельної ділянки кадастровий номер: 5324881200:00:009:0032 площею 2, 4317 га, яка належала йому на праві спільної часткової власності. Встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] потрібне заявниці для отримання та реалізації права малолітньої дочки на спадкове майно після смерті батька, оскільки наразі у цьому їй відмовлено органом нотаріату з вищенаведених причин та роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту батьківства. За таких обставин заявниця прохає встановити факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Полтава Полтавської області; зобов`язати Хорольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни про батька до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Полтава Полтавської області, за № 56 від 12 червня 2025 року, де в графі ''Батько'' замість '' [PERSON] '' вказати '' [PERSON] '', [INFO] , громадянин України, уродженець с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, а також змінити прізвище дитини з '' [PERSON] '' на '' [PERSON] '', ім`я та по батькові залишити без змін. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 22.07.2025 у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник Винниченко Л.П. заяву підтримали із підстав, зазначених у ній, прохали задовольнити. Заявниця [PERSON] пояснила, що вона з червня 2019 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , [INFO] , вела спільне господарство та проживала разом з ним та його сестрами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У них [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про її народження вказаний [PERSON] . 22.10.2024 [PERSON] був призваний до лав Збройних Сил України, а [INFO] загинув під час виконання військового обов`язку. На момент його мобілізації заявниця вже була вагітна їх спільною другою дитиною, проте ще не знала про це. Коли дізналася, повідомила чоловіка, він на той час був у навчальному центрі. Під час телефонних розмов вони обговорювали майбутнє народження дитини, коли стала відома її стать, обирали ім`я, складали подальші плани. Тобто, [PERSON] було відомо про те, що у них із заявницею має народитися дочка і він не заперечував факту свого батьківства, про що було відомо його родичам та їхнім спільним знайомим. Свідок [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] . До моменту його мобілізації проживала разом із ним, своєю сестрою [PERSON] , заявницею [PERSON] та спільною дочкою заявниці та [PERSON] - [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Підтвердила той факт, що заявниця та брат свідка [PERSON] познайомилися, потім проживали однією сім`єю з січня 2019 року, вели спільне господарство, мали спільну дочку [PERSON] , тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах до моменту його загибелі [INFO] . Після народження першої дитини планували народження другої. Коли брата мобілізували до лав Збройних Сил України, незабаром заявниця дізналася, що вагітна, про що вони його повідомили телефоном. Він обговорював із заявницею та свідком плани на майбутнє, пов`язані із народженням дитини, обирали їй ім`я, коли дізналися, що буде дівчинка. Вона підтверджує той факт, що батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася після смерті [PERSON] , який загинув [INFO] , є саме він. У судове засіданні заінтересовані особи не з`явилися, від представника Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він вказав, що вирішення питання щодо задоволення заяви залишає на розсуд суду. Представник заінтересовані особи - Хорольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяв та клопотань до суду не надіслав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, дослідивши докази по справі, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , починаючи з червня 2019 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , з яким проживала однією сім`єю та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , що доводиться довідками виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області вих. № 09-08/8/267 та вих. № 09-08/8/268 від 18.06.2025. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , батьком якої в актовому записі про її народження батьком дитини вказаний [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 11.01.2022 Хорольським відділом ДРАЦС Лубенського району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми). 22.10.2024 на підставі Указу Президента України № 6 від 24.02.2022 [PERSON] був призваний до лав Збройних Сили України (СЗРУ) по загальній мобілізації, що підтверджується копією його військового квитка Серія [NUMBER] , виданого 21.10.2024 [INFO] . [INFO] співмешканець заявниці [PERSON] загинув поблизу н.п. Кругленьке Суджанського району Курської області російської федерації, що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] , виданого 14.01.2025 Хорольським відділом ДРАЦС Лубенського району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми); сповіщенням сім`ї № 4 [INFO] від 08 січня 2025 року №11/101; Витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за №2025-0306-1255 від 06.03.2025; копією лікарського свідоцтва про смерть № 75, виданого 11.01.2025 Державною спеціалізованою установою «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи». [INFO] у заявниці народилася донька [PERSON] , відомості про батька якої в актовому запису про її народження було записано з її слів « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 12.06.2025 Хорольським відділом ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто об`єкт нерухомого майна - 1/7 частку земельної ділянки, кадастровий номер: 5324881200:00:009:0032 площею 2, 4317 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності: 25731192, дата державної реєстрації: 16.04.2018, що належала йому на праві спільної часткової власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.04.2018 державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Решта С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 562 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 120746634, сформованого 16.04.2018 [PERSON] , Хорольська державна нотаріальна контора, Хорольський районний нотаріальний округ, Полтавська область. Факт батьківства [PERSON] стосовно дочки [PERSON] , [INFO] , підтверджується також показаннями свідка - його рідної сестри [PERSON] , 1997 року народження, яка підтвердила у судовому засіданні, що саме останній є батьком цієї дитини, яка народилася після його загибелі. Він знав про вагітність заявниці та за життя не заперечував факту свого батьківства стосовно цієї дитини, складав із нею спільні плани на майбутнє. До позовної заяви долучено копію пояснень рідної сестри [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , від 06.05.2025, засвідчених старостою Вишняківського старостинського округу Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, у яких вона свідчить про те, що заявниця та її рідний брат [PERSON] вели спільне господарство, проживали однією сім`єю з червня 2019 року за вищевказаною адресою, у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , а після смерті останнього - [INFO] - молодша дочка [PERSON] . За змістом статті 51 Конституції України, частин другої, третьої статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За правилами статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). У пункті 13 зазначеної вище Постанови Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У статті 76 ЦПК України зазначено, зокрема, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти РФ №3451/05 від 07 травня 2009 року). Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, який є одним з ключових доказів та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Наведене відповідає позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наведене відповідає позиції Верховного Суду у справі № 760/3977/15 від 16 травня 2018 року. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 у справі № 641/9147/15, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 562/1155/18. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для набуття дитиною спадкових прав згідно СК України відносно свого біологічного батька. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані заявницею докази в сукупності, суд вважає, що такі докази є належними, допустимими та достатніми у розумінні статей 77-80 ЦПК України, а також достатніми для встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] . Отже, судом із письмових доказів, наданих до матеріалів справи та пояснень учасників встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 2019 року по дату загибелі отаннього - [INFO] - проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . За життя [PERSON] знав, що заявниця вагітна і визнавав цю ще ненароджену дитину своєю дочкою, планував піклуватися про неї як батько. Ураховуючи викладене, а також те, що запис про батька [PERSON] вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, те, що встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, надає заявниці можливість реалізувати право [PERSON] на спадкування майна померлого батька, та те що, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з урахуванням найкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved