Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній\~справі за\~позовом[PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , треті особи Міністерства оборони України, [INFO] , [INFO] , Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради,, [INFO] про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 02 вересня 2025 року Київський районним судом м. Полтави ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник відповідача надав до суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу визначену у розмірі 15 000 грн., яку просить стягнути на користь відповідача. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Позивач вважає розмір правничої допомоги у сумі 15000,00 грн. завищеним та необґрунтованим , також відсутній розрахунок таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Розмір витрат на професійну правову допомогу у даній справі у розмірі 15000 грн. є завищеним, оскільки справа не великої складності. Адвокатом відповідача було лише складено відзив на позов незначної складності, що не вимагає значних затрат часу. Водночас витрати в сумі 15000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, фінансовим становищем позивача, яка отримує мінімальну заробітну плату, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Просить зменшити розмір стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правову допомогу з 15000,00 грн. до 2000,00 грн. Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України у судове засідання особи, які беруть учать у справі не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2025 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , треті особи Міністерства оборони України, [INFO] , [INFO] , Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради,, [INFO] про встановлення факту, що має юридичне значення в задоволенні позовних вимог відповлено. Представник відповідача Буряк Д.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] правову допомогу у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією. 31.05.2024 відповідач [PERSON] яка діє в інтересах доньки [PERSON] уклала з АБ «Буряк і партнери» в особі адвоката Буряка Д.М. договір про надання правничої допомоги. Як вбачається зі змісту вказаного договору, сторони узгодили гонорар адвоката, який становить 15 000 грн. На підставі наданого договору адвокатом Буряк Д.М. було надано правничу допомогу. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи представником відповідача проведено юридичну допомогу (консультацію), представлення інтересів замовника в Київському районному суді м. Полтави у справі № 552/2788/24, як представником відповідача по вищевказаній цивільній справі про встановлення факту проживання без шлюбу. Таким чином на підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: Договір про надання правничої допомоги, квитанція від 31.05.2024 року щодо сплати 15\~000 грн. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Згідно із ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата Верхового Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Суд приймає до уваги, категорію справи, яка розглядалась. По даній справі було призначено 10 судових засідань, в ході яких заслухано пояснення не лише сторін та їх представників , а й пояснення 14 свідків. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доведеність представником відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді у розмірі 15 000 грн. та їх співмірність складності справи та виконаним адвокатом робіт, часу, виплаченого гонорару. Звертаючись з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, представник позивача не довела обставини на які посилалась як підставу задоволення клопотання. До клопотання взагалі не надано належного доказу на підтвердження фінансового стану позивача [PERSON] . При цьому заявником дотримано строк і порядок подання доказів про розмір судових витрат, визначені у частині восьмій статті 141 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved