Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Ісмайлова А.В., звернулась в суд з позовом до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В., Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису від 12 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №85581, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] через додаток «Дія» дізналася, що відносно неї відкрито виконавче провадження №67371437, після того, як у позивача було заблоковано банківські рахунки. Після чого було витребувано адвокатом через електронну пошту копію виконавчого напису та копію постанови про відкриття виконавчого провадження. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №85581, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №0663502384 від 04 серпня 2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення права вимоги №1 від 05 лютого 2021 року є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а потім на підставі Договору відступлення права вимоги №1/1 від 04 червня 2021 року ТОВ «ДОРІ ФІНАНС», в розмірі 21\~798,00 грн та 1\~000,00 грн витрат за вчинення виконавчого напису. 03.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження №67371437 з примусового виконання виконавчого напису №85581 від 12 червня 2021 року. З цим виконавчим написом нотаріуса позивач категорично не погоджується, оскільки не отримувала жодних документів з приводу вчинення виконавчого напису ні від стягувача, ні від приватного нотаріуса, ні від приватного виконавця, а сам виконавчий напис був винесений з порушенням чинного законодавства, а саме: нотаріус не пересвідчився в безспірності кредитної заборгованості, не перевірив наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості і необхідність її погашення, що є порушенням вимог закону. Крім того, кредитний договір не був нотаріально посвідченим, а відтак нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис. З у зв`язку із зазначеним просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] адвоката Ісмайлової А.В. надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Крім того, просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Відповідач ТОВ «Дорі Фінанс» свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, із заявою до суду про неможливість розгляду справи у відсутність представника відповідача не звертався, відзив на позов не подав. Треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. та Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. причини неявки суду не повідомили, із заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність не зверталися, письмові пояснення щодо позову не подали. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №85581 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 21\~798,00 грн та 1\~000,00 грн витрат за вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 0663502384 від 04 серпня 2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС». Зі змісту зазначеного виконавчого напису вбачається, що право вимоги за вказаним кредитним договором від ТОВ «ІНФІНАНС» на підставі Договору відступлення права вимоги №1 від 05 лютого 2021 року перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке в подальшому, відступило своє право вимоги ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» на підставі Договору відступлення права вимоги №1/1 від 04 червня 2021 року. 03 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження №67371437 з примусового виконання виконавчого напису №85581 від 12 червня 2021 року. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року зазначений Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» наступного змісту: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі, в частині пункту 2 зазначеної Постанови, якою доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів\~за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, передбачав можливість вчинення виконавчих написів лише щодо нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Тобто, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, не передбачав можливості вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, укладених у простій письмовій формі та не посвідчених нотаріально. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №320/7932/16-ц (провадження №61-38989св18) викладений правовий висновок, що боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Для правильного застосування статей 87, 88 Закону «Про\~нотаріат» у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто: 1) чи існувала заборгованість узагалі; 2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; 3) та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у праві №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19). Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як\~на підставу\~своїх вимог\~або заперечень. Сторони\~та інші\~учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Так як оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі та не посвідченого нотаріально, що не передбачено чинним законодавством України, а також відповідачем не надано доказів безспірності заборгованості позивача, тобто позивачем доведено, що виконавчий напис вчинений нотаріусом як з порушенням процедури його вчинення, так і на підставі документів, які не підтверджуються безспірність заборгованості, та відповідачем на спростування зазначеного не надано жодних доказів, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved