Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 87296,68 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.12.2023, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101703421373035, щодо надання останньому кредиту в розмірі 44900.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 23.12.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Відповідно до п. п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 44900.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 23.12.2026 року, терміном на 36 місяці. Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 13.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 87296.68 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою судді від 27.05.2025 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, який про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 15.09.2025 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.12.2023, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101703421373035, щодо надання останньому кредиту в розмірі 44900.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 23.12.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно з умовами кредитного договору. Відповідно до п. п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 44900.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 23.12.2026 року, терміном на 36 місяці. Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Отже, в силу положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови Банку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20. Тобто сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, а підписання [PERSON] заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101703421373035 від 24 грудня 2023 року підтверджує укладення між ним і Банком договору. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено копією меморіального ордеру № TR.34527740.30991.65455 від 24.12.2023 та випискою по кредиту за період з 24.12.2023 по 12.04.2025. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 13.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 87296.68 грн, яка складається з наступного: 44900.00 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 42396.68 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконує та ним не надано доказів на спростування заявлених позовних вимог позивача, суд погоджується з наданим Банком розрахунком заборгованості. Таким чином, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved