Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

У провадження суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просив розірвати шлюб,укладений між ним та відповідачем 15 квітня 2011 року, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №224. На момент реєстрації шлюбу позивач мав прізвище « [PERSON] », яке згодом було змінено на « [PERSON] » (згідно свідоцтва про зміну імені, виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11, серії [NUMBER] , від 29 травня 2012 року). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15 квітня 2011 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між подружжям не склалося. Позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства та побуту не ведуть. Відчуття любові та поваги один до одного втратили давно. Строку на примирення просив не надавати. Спір про розподіл майна, яке є сумісною власністю сторін - відсутній. У зв`язку з викладеним, подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому позивач наполягає на його розірванні. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, 29 липня 2025 року направив на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення. Жодних заяв на адресу суду не надходило. Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 квітня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №224, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , від 15 квітня 2011 року (а.с. 7). Позивач мав прізвище « [PERSON] », яке згодом було змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11, серії [NUMBER] , від 29 травня 2012 року (а.с. 9). При реєстрації шлюбу дівоче прізвище відповідачки було змінено на шлюбне прізвище « [PERSON] », яке згодом було змінено на « [PERSON] », згідно свідоцтва про зміну імені, виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 18, серії [NUMBER] , від 18 липня 2012 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №1058 (а.с. 10), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №1304. (а.с. 11). Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, кожен живе окремим життям. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а отже шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 12 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved