Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач, від імені та в інтересах якого діє його представниця адвокат Коренко Т.В., звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив: зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.05.2025 року по справі № 490/3312/25 було з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини всіх видів його доходів на 1/4 частину заробітку [PERSON] і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду; відкликати з виконання судовий наказ Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.05.2025 року по справі № 490/3312/25 про стягнення з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову позивачем вказано наступне. З 18 лютого 2016 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. На час подачі даного позову в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 490/3448/25 про розірвання вказаного шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.05.2025 року по справі № 490/3312/25 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, починаючи стягувати з 01.05.2025 та до досягнення старшої дитиною повноліття. Разом з тим, позивач вказує, що окрім неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у нього є старші неповнолітні діти від першого шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Кожного місяця на утримання дітей від першого шлюбу із його заробітної плати вираховуються аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника на підставі виконавчого листа № 183/267/13-ц від 11.04.2013 виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Таким чином, позивач стверджує, що на його утриманні знаходяться четверо неповнолітніх дітей, де він сплачує аліменти по 1/3 частки (33.3%) на утримання дітей від першого шлюбу та по 1/3 частки (33.3%) на утримання дітей від другого шлюбу, що в сукупному розмірі виходить 2/3 частки (67%) від його заробітку, що значного перевищує половини заробітку (доходу) платника аліментів, а тому сплачувати аліменти у розмірі 2/3 на всіх дітей є неможливим, тому змушений звертатись до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Позивач не погоджується з приводу визначеного відповідачем розміру аліментів у розмірі 1/3 частині від всіх доходів, який є необгрунтовано завеликий виходячи з наявності на утриманні четверо неповнолітніх дітей, а тому враховуючи такі обставини обгрунтований, розумний, та справедливий розмір аліментів на утримання двох менших неповнолітніх доньок буде у розмірі 1/4 частині від всіх доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач вказує, що ніколи не ухилявся і не відмовляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей, і вважає що сплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки на всіх забезпечить баланс інтересів між усіма його дітьми, які мають рівні права між собою. Він ставиться усвідомлено і відповідально до своїх батьківських обов`язків, виконує їх в повному обсязі, та не порушує вимоги передбачені ст. 182 СК України щодо утримання своєї дитини, сумлінно сплачує аліменти, окрім цього систематично надає донькам додаткові блага, постійно з ними спілкується, вони мають гарні відносини, що притаманні батьку і донькам. За такого, позивач вважає, що вищезазначені обставини справи свідчать про те, що у зв`язку із перебуванні на його утриманні чотирьох дітей, він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище всім чотирьом дітям у рівних однакових частинах, а відповідно позовних вимог щодо сплати аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх доходів на утримання двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу порушують права та інтереси інших дітей позивача. Тому, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. Після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, ухвалою суду від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали на подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачці за останнім відомим місцем її реєстрації. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представниці адвоката Коренко Т.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачки не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзив на позовну заяву до суду не подала. Згідно ч. 8 ст.\~279\~ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по сутісправи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174\~ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по сутісправи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовназ аява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У порядку ст.\~178\~ЦПК України відповідачка не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачкою відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (Постанова ВС від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачки про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачка не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положеннямст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] , відповідно. 02.05.2025 року Центральним районним судом м.Миколаєва у справі №490/3312/25 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,починаючи з01.05.2025рокуі до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі вищевказаного судового наказу Новоодеським ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) 14.05.2025 року відкрито виконавче провадження №78093235, яке, згідно даних з АСВП перебуває у стані «Відкрито». Разом з тим, судом встановлено, що 17.09.2015 року відділом ДВС Миколаївського РУЮ відкрито виконавче провадження №48751762 на виконання виконавчого листа №183/267/13-ц, виданого 11.04.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] , і [PERSON] [INFO] , у розмір 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно даних з АСВП вищевказане виконавче провадження перебуває у стані «Примусове виконання». Частиною третьою статті 3\~ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.ст.150,157\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно частини другої ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180,192\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З урахуванням змін, які були внесені до ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, наявність у відповідача від різних шлюбів чотирьох неповнолітніх дітей, на утримання яких з нього стягуються аліменти у розмірі по 1/3 частини від всіх видів його заробітку, що в сукупності становить 2/3 частини (67%) від усіх доходів відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що буде достатнім та справедливим балансом між захистом прав самого позивача та захистом прав обох його дітей. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, аналогічна позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини "Хант проти України", в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів зменшенню з 1/3 частини до 1/4. Також, суд вважає за необхідне відкликати судовий наказ Центрального районного суду м.Миколаєва, виданий 02.05.2025 року у справі №490/3312/25, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,починаючи з 01.05.2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved