Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

ТОВ «Споживчий Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість з [PERSON] за Кредитним договором №27.02.2025-100000729 від 27.02.2025 у розмірі 20999,88 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.02.2025 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №27.02.2025-100000729. Відповідно до умов Договору №27.02.2025-100000729 від 27.02.2025, позичальнику надано кредит в розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.02.2025 строком на 140 днів. Дата повернення Кредиту 16.07.2025. Продовження строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту, економічна сутність плата становить 20% від суми Кредиту та дорівнює 1600 гривень. Денна процентна ставка становить 0,87%. Неустойка становить 80 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконаного зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 27.02.2025. В свою чергу [PERSON] свої зобов?язання за Договором належним чином не виконує, у зв?язку з чим, станом на момент пред?явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 20999,88 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7998,19 грн., по процентам в розмірі 8958,07 грн., комісії у розмірі 283,62 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов?язання, у розмірі 3760 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 1778,19 грн. від 11.03.2025 та 2020 грн. від 29.03.2025. Під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат. Процесуальні дії суду. Суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 19.08.2025 зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області про місце реєстрації відповідача та отримано відповідь про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 03.09.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 18.09.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Копія ухвали про відкриття провадження від 03.09.2025 надсилалася відповідачу на адресу реєстрації: [ADDRESS] . Натомість 15.09.2025 на адресу суду повернулась поштова кореспонденція з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. З таких підстав суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дана позиція узгоджується з постановою КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23). Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України). Під час вирішення цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог установлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають зі встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, ніж закон. Більш того,

Outcome: approved