Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Адвокат Дирбавка Р.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Городенківської міської ради та просить визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] , що становить 1/2 частини житлового будинку за номером [ADDRESS] , та припинити дію заборони на відчуження такого об`єкту нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, між позивачкою та її матір`ю [PERSON] 15.08.2005 року укладено договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом, згідно якого остання передає у власність позивачки частину житлового будинку за [ADDRESS] , а позивачка зобов`язується надати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення. Відчужувана частини житлового будинку, яка належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, має загальну площу 77,9 кв.м, житлова площа 40,7 кв.м. Також нотаріусом накладено заборону відчуження вказаної частини житлового будинку до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у м.Городенка та договір довічно утримання припинив свою дію. \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії знятті та припиненні заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, яка є предметом договору довічного утримання, оскільки у позивачки відсутнє зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна та є розбіжності щодо предмету нерухомого майна. Згідно рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради народних депутатів від 03.03.1992 №168 «Про продаж квартири [ADDRESS] в особисту власність» виконком міської ради продав [PERSON] квартиру [ADDRESS] площею 77,3 кв.м, що становить частину будинку. Договір купівлі-продажу від 01.04.1992 підтверджує, що виконком Городенківської міської ради продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . [PERSON] , батько позивачки, помер [INFO] . Згідно даних БТІ за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про спадщину за законом. Згідно технічного паспорта загальна площа квартири 79,3 кв.м, житлова 41,2 кв.м. Отже, частину будинку [ADDRESS] , яка була предметом договору довічного утримання, посвідченого нотаріусом, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Городенківською ДНК 04.08.1994 №381 та квартира [ADDRESS] житловою площею 40,7 кв.м загальною площею 77,3 кв.м, що становить частину будинку у [ADDRESS] , що належала [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.04.1992 є одним і тим самим обєктом нерухомого майна , на який позивачка набула право власності згідно договору довічного утримання від 15.08.2005 року. Через непроведення реєстрації такого права та наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах щодо визначення об`єкту нерухомого майна, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника на квартиру. Ухвалою від 28.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.06.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 30.07.2025 представник позивачки адвокат Дирбавка Р.М. підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, позов просив задовольнити. В подальшому, 15.09.2025 представник позивачки адвокат Дирбавка Р.М. подав заяву, просив судове засідання провести без його участі та за відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. 01.04.2025 через систему «Електронний суд» на електронну пошту суду представник відповідача - Городенківської міської ради надіслав до суду заяви про розгляд справи без участі відповідача. Дії відповідача не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про завершення розгляду справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров`я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом. Статтею 749 ЦК України визначені обов`язки набувача за договором довічного утримання, а саме частина 1 ст. 749 ЦК України передбачає, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Знідно ст 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Судом встановлено, що згідно договору довічного утримання від 15.08.2005 року, посвідченого 15.08.2005 року нотаріусом Городенківського РНО, зареєстрованого у реєстрі №2332, [PERSON] передала у власність [PERSON] частину житлового будинку за [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язується надати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення. Відчужувана частина житлового будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Городенківською ДНК від 04.08.1994 за №381 та зареєстрованого в Коломийському МБТІ у реєстрову книгу №15 за номером запису №2239 від 04.08.94 року. частина житлового будинку має загальну площу 77,9 кв.м, житлова площа 40,7 кв.м. Також 15.08.2005 нотаріусом Сидорук Л.О., на підставі ст.73 ЗУ «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання, накладено заборону відчуження зазначеної в договорі частини житлового будинку за [ADDRESS] до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.1994 року спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є дружина [PERSON] . Свідоцтво складається з частини житлового будинку житловою площею 40,7 кв.м, розташованого у [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Городенківською ДНК 01.04.1992 року, зареєстрованого у реєстрі за №309. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть , виданого Городенківським ЗАГС 28.09.1993 року, серія [NUMBER] . За даними копії рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради народних депутатів від 03.03.1992 №166 вирішено продати [PERSON] квартиру [ADDRESS] в особисту власність. Згідно договору купівлі-продажу, укладеного між виконкомом Городенківської міської ради народних депутатів та [PERSON] від 01.04.1992 року виконком Городенківської міської ради продав [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Договір зареєстровано за №309, записано у реєстрову книгу під №2239. За даними Коломийського МБТІ [PERSON] є власником частини будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.08.1994. Підставою звернення позивачки до суду стала відмова нотаріуса у знятті заборони відчуження об`єкту нерухомого майна у [ADDRESS] яке є предметом договору довічного утримання, посвідченого Сидорук Л.О., 15.08.2005 та зареєстрованого у реєстрі за №2332, через неможливість провести державну реєстрацію припинення обтяження у державному реєстрі прав, оскільки подані відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії в цілому, містять між собою суттєві розбіжності щодо об`єкту нерухомого майна. За результатом аналізу вказаних документів, предметом договору довічного утримання є частина житлового будинку за [ADDRESS] , а згідно технічного паспорту та виписки з інвентаризаційних матеріалів це фактично квартира [ADDRESS] . Оскільки фактично частини житлового будинку за [ADDRESS] не існує (у зв`язку з помилкою у документі власності [PERSON] , який був підставою для укладення договору довічного утримання), нотаріус не вправі проводити державну реєстрацію припинення обтяження, створюючи новий розділ чи запис у державного реєстрі, права на об`єкт якого фактично немає. Аналізуючи подані позивачкою документи суд встановив, що частина житлового будинку за [ADDRESS] , яка була предметом договору довічного утримання від 15.08.2005 року, та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та квартира [ADDRESS] , що належала [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 01.04.1992 року, є одним і тим ж об`єктом нерухомого майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. \~ \~ \~ \~За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частина 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. За даними свідоцтва про смерть, виданого 22.11.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Отже, договір довічного утримання від 15.08.2005 року припинив свою дію. Доказів неналежного виконання набувачем квартири - [PERSON] умов укладеного договору судом не встановлено. Згідно довідки Городенківської державної нотаріальної контори від 22.04.2025 №476/02-14 спадкова справа щодо [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Згідно копії довідки Центру надання адміністративних послуг від 04.03.2025 №2897585 [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована на день смерті по [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підтвердження родинних зв`язків позивачки та померлої [PERSON] долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про народження, виданого 31.10.2024 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , згідно якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . За даними копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 05.08.1992, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 05.08.1992 року розірвали шлюб. Факт перебування у шлюбі підтверджено копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 09.04.2025. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22.09.1992 року відділом ЗАГСу у м.Городенка, серія [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] . Згідно копії технічного паспорта на квартира [ADDRESS] , виготовленого 15.04.2024, житловий будинок споруджено в 1960 році, загальна площа 79,3 кв.м. Ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 79,3 кв.м, на 24.08.2024 року становить 277550 грн, що стверджується копією звіту про оцінку, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 16.06.2025, вбачається, що відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] , відсутні. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Згідно із ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав зокрема підлягають іпотека, заборона відчуження нерухомого майна. У відповідності до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Згідно зі ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачений перелік підстав для державної реєстрації прав та обтяжень. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно даних з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , накладено заборону згідно договору довічного утримання від 15.08.2005. Враховуючи, що позивачка згідно договору довічного утримання набула право власності на квартиру [ADDRESS] , що становить 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved