Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

29.07.2025 року [PERSON] (через свого представника - адвоката Величко Л.П.) звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заяву мотивувала тим, що рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 18.10.2024 року [PERSON] , [INFO] , призначено пенсію за віком у розмірі 4 173,54 грн при страховому стажі 31 рік 11 місяців 27 днів. 28.01.2025 року вона звернулася із заявою № 2223 про перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням стажу, додавши архівну довідку, особову картку та свідоцтво про шлюб. Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області № [NUMBER] від 03.02.2025 року в перерахунку відмовлено через розбіжності у дівочому прізвищі: у довідці - « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб - « [PERSON] », у трудовій книжці - « [PERSON] ». Орган ПФУ вважав неможливим підтвердити тотожність особи. У зв`язку з цим заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документів одній особі, щоб усунути перешкоди в реалізації права на перерахунок пенсії з урахуванням додаткового стажу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 04.08.2025 року відкрито провадження у справі. 28.08.2025 року через «Електронний суд» від представника ГУ ПФУ в м.Києві надійшли заперечення в яких просили винести рішення відповідно до норм чинного законодавства. Заявниця та її представник - адвокат Величко Л.П. у судове засідання не з`явилися, представник заявниці до суду подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, у своїх запереченнях просила розгляд заяви проводити за її відсутності та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для розгляду справи у відсутність заявниці її представника та представника заінтересованої особи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Тобто, закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.04.1991 року, яке видане Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених вбачається, що 20.04.1991 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.1964 року, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] (російською мовою). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] дата заповнення 13.09.1985 року, вбачається, що вона заведена на [PERSON] (російською мовою), [INFO] , з внесенням зміни прізвища після укладення шлюбу на « [PERSON] » (російською мовою). Відтак, записи в трудовій книжці збігаються з відомостями щодо трудової діяльності [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , які містяться в архівній довідці № 108-562 від 17.01.2025 року та в особовій картці. Відповідно до копії диплому № [NUMBER] Київського професійного технічного училища Управління громадського харчування, який 25.05.1984 року виданий [PERSON] вбачається, що вона закінчила повний курс технічного училища за професією кондитер. Рішенням екзаменаційної комісії [PERSON] присвоєно кваліфікацію кондитера ІV четвертого розряду. З копії свідоцтва, яке видане [PERSON] (російською мовою) Навчально-курсовим Комбінатом вбачається, що остання з 21.03.1988 року по 30.05.1988 року навчалась на курсах підвищення кваліфікації кондитерів. Так, звертаючись до структурного підрозділу ПФУ - Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою № 2223, щодо перерахунку «зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року» [PERSON] на підтвердження страхового стажу надала: 1) архівну довідку № 108-562 від 17.01.2025 року, яка видана Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією; 2) копію особової картки; 3) копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.04.1991 року, яке видане Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених. З архівної довідки № 108-562 від 17.01.2025 року, яка видана Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією вбачається наступне: «У документах фонду Ж-1 Тресту їдалень Жовтневого району м. Києва, які зберігаються в архівному відділі Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації, у наказах з кадрових питань (особового складу) та в особовій карточці (типова форма П-2) є відомості про [PERSON] *, [INFO] : - [PERSON] принять на работу кондитером 4 разряда с 30 августа 1984 года в объединение столовых № 618* (наказ від 28.08.1984 № 146-K). - с 25 августа 1989 года в связи с переходом на новые условия оплаты труда установить работникам столовой № 618: ..35. [PERSON] - 3 разряд кондитера...* (наказ від 25.08.1989 № 166-k); - на основании Распоряжения Представителя Президента Украины Жовтневой районной администрации № 478 от 01.10.1992 года приказано ... по акту передать трудовые книжки, карточки Т-2 и личные дела работников столовой 618 в арендное предприятие «Росток»...* (наказ від 13.10.1992 № 149); - с 01.10.1992 г. уволена по переводу на 3-д «Росток» п. 5 ст. 36 КЗоТ Украины (пр. № 149 от 13.10.1992) - (визначено у особовій карточці [PERSON] *). Наведена в архівній довідці інформація щодо трудової діяльності заявниці також підтверджується особовою карткою, заведеною на [PERSON] (російською мовою), [INFO] , з внесенням зміни прізвища після укладення шлюбу на [PERSON] (російською мовою), в якій містяться відомості щодо її прийняття на роботу, трудової діяльності та звільнення, що й викладені у відповідних наказах з кадрових питань. Згідно відповіді Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, отриманої за результатами розгляду запиту заявниці щодо надання архівної довідки про нарахування заробітної плати з Тресту їдалень Жовтневого району м. Києва за періоди роботи з 1984-1994 року вбачається, що відповідно до опису справ фонду № Ж-1 «Трест їдалень Жовтневого району», що знаходяться на зберіганні в архівному відділі Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації, розрахунково-платіжні відомості працівників їдалень, в тому числі ідальні № 618 до архівного відділу адміністрації на зберігання не надходили. В архіві зберігаються накази з особового складу (кадрових питань), особові картки ( типова форма Т-2) працівників всього тресту та розрахунково-платіжні відомості виключно працівників апарату тресту. На жаль надати архівну довідку з Тресту їдалень Жовтневого району про нарахування заробітної плати у період з 1984 року по 1991 року неможливо. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч. 1ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявниці важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також як вбачається з матеріалів справи, що долучені до заяви документи однозначно підтверджують особу заявниці та її трудову діяльність у період з 30.08.1984 по 01.10.1992 року, що має вирішальне значення для підтвердження страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії. У зв`язку з тим, що в поданих документах зазначено різні прізвища однієї особи, проте простежується їх послідовний зв`язок, на підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved