Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі по тексту АТ «Закарпатгаз») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідач є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є постійне споживання природнього газу та часткова оплата послуг. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачці послуги з розподілу природного газу. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачкою не проведена оплата послуг розподілу природного газу, внаслідок чого за період березень 2022 року серпень 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 16237,65 грн.\~\~\~ Посилаючись на викладене, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 16237,65 грн. та судові витрати. У свою чергу 16.02.2024\~ [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та відшкодування збитків.\~ Позовні вимоги вмотивовані тим, що «Договір розподілу природного газу» вважає нікчемним, крім того зазначає, що ніколи не надавала згоди на внесення своїх персональних даних Оператору ГРС і дозволу на використання, внесення в електронні реєстри, створення особистого кабінету та рахунків. Вказує на те, що ЕІС код суб`єкта ринку природного газу присвоєний всупереч ЗУ «Про ринок природного газу», заява приєднання\~ до умов договору розподілу природного газу підписана невідомою особою. Просить суд винести рішення, яким застосувати наслідки нікчемного правочину та відшкодувати збитки у розмірі 99281,60 грн.; зобов`язати відповідача закрити, скасувати і видалити ЕІС код суб`єкта ринку природного газу 56XN13T15325753N з усіх реєстрів та баз даних; зобов`язати відповідача закрити особовий рахунок № [NUMBER] .\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 19.02.2024 ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та відшкодування збитків прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу і об`єднано дані позови в одне провадження. Правом на подання відзиву на позов сторони не скористалися. Згідно приписів ч.5 ст. 279 ЦПК України дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник позивача по первісному позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз»\~ в судове засідання не з`явився, в позові просить суд розгляд справи проводити у відсутності представника позивача за наявними матеріалами у справі. Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнала; позовні вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Суд, заслухавши думку учасника процесу, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу. Згідно п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Пунктами 1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за відповідною формою та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Згідно з Розділом ІІ Типового договору розподілу природного газу за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ. АТ «Закарпатгаз» відповідно до ліцензії надає послуги з розподілу природного газу на території Закарпатської області. В свою чергу відповідачка [PERSON] здійснювала споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , що свідчить акцептування нею Типового договору розподілу природного газу відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу та п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем. Отже між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання послуг з розподілу природного газу. Відтак АТ «Закарпатгаз» правомірно нараховувало заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу споживачу [PERSON] . Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом за період березень 2022 року серпень 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 16237,65 грн. (а.с.15). Правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, і в суду не має сумнівів, що такий розрахунок здійснено у відповідності до п.п. 1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, а тому такий береться судом до уваги. Відтак вимоги первісного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо зустрічного позову [PERSON] , то з цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України правочин є недійсним у разі, якщо він вчинений з порушенням вимог, встановлених законом. При цьому недійсність правочину має бути встановлена судом, за винятком випадків, передбачених законом. Позивачка просить суд застосувати наслідки нікчемного правочину. Нікчемний правочин це договір, який є недійсним відповідно до закону, а його недійсність не потребує окремого визнання судом. Нікчемний правочин не створює правових наслідків. [PERSON] в обґрунтування вимог посилається на нікчемність договору розподілу природного газу, проте доказів, які б свідчили про порушення обов`язкових умов укладення правочину або відсутність її волевиявлення на укладення договору, суду не надано. Із поданих матеріалів за зустрічним позовом суд не може констатувати нікчемність договору розподілу природного газу, який відповідає вимогам закону. Позивачка за зустрічним позовом не навела жодних ознак нікчемності договору розподілу природного газу. Навпаки, із матеріалів справи слідує, що договір розподілу природного газу відповідає вимогам закону. Факт споживання природного газу та часткової оплати послуг підтверджує приєднання споживача до публічного договору, укладеного на підставі Типового договору, затвердженого НКРЕКП. Цей правочин є договором приєднання (відповідно до ст. 634 ЦК України), і для його укладення достатньо факту використання послуги, що і має місце у даній справі. Крім того, рішенням суду у справі №309/1576/22 за позовом АТ «Закарпатгаз» до [PERSON] про стягнення вартості перерахованого об`єму природного газу встановлено факт приєднання до умов договору розподілу природного газу відповідача, а також факт надання послуг з розподілу природного газу відповідачці внаслідок встановленого в [PERSON] порушення на ринку природного газу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України: обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Посилання [PERSON] на те, що її персональні дані були використані без згоди, також є непідтвердженими належними та допустимими доказами. Відповідно статті 11 Закону України «Про захист персональних даних», обробка персональних даних допускається без згоди суб`єкта даних у випадках, передбачених законом, зокрема укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Щодо вимоги про скасування ЕІС-коду суб`єкта ринку природного газу та особового рахунку, суд зазначає наступне. Присвоєння ЕІС-коду та відкриття особового рахунку є технічними процедурами, що здійснюються оператором газорозподільної системи в межах виконання ліцензійної діяльності відповідно до вимог законодавства та нормативно-правових актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про незаконність присвоєння ЕІС-коду або відкриття особового рахунку, так само як і про порушення прав позивача [PERSON] у зв`язку з цим. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність збитків у сумі 99 281,60 грн., їх причинно-наслідковий зв`язок з діями АТ «Закарпатгаз» та будь-які обґрунтування такої суми. Таким чином, зустрічний позов [PERSON] є безпідставним та задоволенню не підлягає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача по первісному позову на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved