Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Сверлик О.В., звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються з нього на користь відповідачки по справі на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , що утворилася станом на 03 червня 2025 року в розмірі 18064,50 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 28.12.2018 по 27.03.2023. Від даного шлюбу в них є одна дитина, син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з відповідачкою по справі. Судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 08.12.2023 з нього були присуджені аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25.04.2024, яке набрало законної сили 28.05.2024, частково задоволено його позовні вимоги, розмір аліментів змінено з частини заробітку/доходу до 1/6 частини заробітку/доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 03 червня 2025 року, його борг зі сплати аліментів на утримання дитини становить 18064,50 грн. Підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] стали його незадовільний стан здоров`я, матеріальний стан та наявність ще однієї дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої також були присуджені аліменти. На обліку у Державній службі зайнятості він не перебуває. Відповідно до довідки № 368, виданої відділом соціального забезпечення № 2 м. Бучач 04.06.2025 він отримує щомісячно державну соціальну допомогу в розмірі 1180,50 грн, інших доходів у нього немає. Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Сверлик О.В., будучи присутніми в судовому засідання, позов підтримали та просили такий задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, будучи належним чином повідомленою про дату та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. Відзиву від імені відповідачки на адресу суду не надходило. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Вимогами\~ст.10 ЦПК України\~передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року (справа № 595/162/23) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 грудня 2018 року в Бучацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 115, розірвано. Судовим наказом\~Бучацького районного\~суду Тернопільської\~області від\~08\~грудня 2023\~року (справа\~№595/2238/23,\~провадження №2-н/595/71/2023)\~вирішено стягувати\~з[PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,\~ починаючи з 05 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду у справі № 595/185/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів Бучацьким районним судом видано виконавчий лист від 25 квітня 2024 року, згідно якого суд вирішив стягувати з[PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Бучацьким відділом ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 03 червня 2025 року сукупний розмір заборгованості боржника [PERSON] становить 18064,50 грн. Як вбачається з виконавчого листа Оржицького районного суду Полтавської області від 02 червня 2015 року, виданого у справі № 543/233/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, судом вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~За даними довідки до акта огляду МСЕК серії АВ 0802448 від 11.10.2016, [PERSON] , [INFO] , встановлено другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання, довічно, висновок про умови та характер праці: робота в спеціально створених умовах. Згідно довідки № 202506100024528 від 10.06.2025, сформованої автоматично програмними засобами Державної служби зайнятості, [PERSON] не перебуває на обліку як такий, що шукає роботу та не зареєстрвоаний, як безробітний у Державній службі зайнятості. Згідно довідки № 368, виданої відділом соціального забезпечення № 2 м. Бучач 04 червня 2025 року, [PERSON] , житель с. Стінка, знаходиться на обліку у Відділі соціального забезпечення № 2 і отримує соціальну допомогу, встановлену інвалідам 2 групи. За травень 2025 року [PERSON] отримав соціальну допомогу в розмірі 1180,50 грн (з вирахуванням аліментів), всього 1180,50 грн. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з частиною другою\~статті 197 Сімейного Кодексу України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до пункту 22\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~суд, у випадках, передбачених\~статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №№ 592/2683/17. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Статтями\~76\~та\~81 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що він є особою з інвалідністю другої групи, в нього незадовільний стан здоров`я та матеріальний стан, а також він має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим не може забезпечити сплату аліментів на дитину у встановленому судом розмірі і просить звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 18064,50 грн. При вирішенні даного спору суд має насамперед враховувати його наслідки для неповнолітньої дитини та виходити із захисту її інтересів, оскільки дитина повинна перебувати у рівних умовах щодо матеріального забезпечення, яке має надавати в тому числі і позивач. Також суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою\~статті 273 Сімейного кодексу України\~передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд вважає за необхідне зазначити, що [PERSON] отримав інвалідність ІІ групи ще у 2016 році, аліменти з нього стягуються на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області у справі №595/185/24 від 25 квітня 2024 року (доступне для перегляду в Єдиному реєстрі судових рівшень) з 28 травня 2024 року, тобто з часу набрання ним законної сили, та при ухваленні такого рішення судом ураховувалось наявність захворювань в [PERSON] . Встановлення позивачу ІІ групи інвалідності надало йому право на отримання пенсії, а з огляду на висновок медико-соціальної експертної комісії щодо умов і характеру праці, останній має можливість влаштуватись на роботу в спеціально створених умовах. Поряд з цим, позивачем жодними доказами не доведено, що він намагався влаштуватись на роботу, проте йому було відмовлено у прийнятті згідно допустимого йому характеру праці за висновком МСЕК. А також відсутні докази на підтвердження факту його звернення до державної служби зайнятості для працевлаштування, натомість наявна інформація, що [PERSON] не перебуває на обліку як такий, що шукає роботу та не зареєстрований як безробітний у службі зайнятості. Докази про оформлення догляду за позивачем як особою з ІІ групою інвалідності - відсутні. Позивачем також не надано суду доказів щодо понесення витрат на лікування у зв`язку з встановленим діагнозом в період з червня 2024 року по час звернення до суду з позовом, як і відсутні докази, що на даний час позивач проходить лікування, витрачає кошти на обстеження та медикаменти. Відтак, позивачем не надано доказів наявності обставин, передбачених ч. 2\~ст. 197 СК України, як підстав для звільнення від заборгованості за аліментами. Суд зазначає, що наявність у позивача інвалідності ІІ групи загального захворювання, не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч. 2\~ст. 197 СК України\~та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому вказана обставина сама по собі не може слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. З приводу доводів позивача про наявність на його утриманні ще однієї дитини, то суд таку обставину також враховував при ухваленні рішення суду від 25 квітня 2025 року у справі за позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ч. ч. 1-3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи встановлені судом обставини та наведені висновки, суд не вбачає підстав для звільнення позивача [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, відтак, у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи,\~що позивач був звільнений від сплати судового збору, та суд прийшов до висновку про відмову у позові, судові витрати у вигляді судового збору слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed