Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У липні 2025 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду із до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 13.08.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-213331 на підставі якого останній отримав кредит у сумі 70\~000,00 гривень на строк 60 місяців (до 12.08.2024 року) та сплатою 55% річних за користування кредитними коштами. [PERSON] належним чином умов укладеного договору не виконав, у визначений договором строк кредит не повернув та не сплатив відсотки за його користування. Станом на 19.05.2025 рік заборгованість [PERSON] за договором кредиту № CL-213331 становить 134\~095,17 гривень і складається із: 61\~833,29 гривень заборгованість за тілом кредиту, 72\~261,88 гривень заборгованість по відсотках. На підставі викладеного АТ «Кредобанк» просив суд стягнути з [PERSON] на свою корсить заборгованість за договором кредиту у розмірі 134\~095,17 гривень, а також понесені судові витрати у виді сплати судового збору та 13\~409,52 гривень витрат на правничу допомогу. Відзив на позов відповідачем [PERSON] до суду не поданий. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказах. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фактичні обставин встановлені судом. 13.08.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-213331, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальника грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник використати кредит на цілі, вказані у договорі, повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору). Відповідно до умов договору (п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4) банк видає кредит у розмірі 70\~000, гривень, шляхом перерахування вказаної суми на відповідний рахунок позичальника, на строк 60 місяців, тобто до 12.08.2024 року. Кредит видається на поточні потреби. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 55% річних (п.4.1 договору). Також сторонами договору було обумовлено, що погашення заборгованості здійснюється відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору, шляхом 60 щомісячних платежів по 3486,00 гривень щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця (п.6.2 кредитного договору). Банк свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів згідно укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі, що підтверджено меморіальним ордером №46995420 від 13.08.2019 року та випискою по особовому рахунку [PERSON] . Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за кредитним договором CL-213331 від 13.08.2019 року станом на 13.05.2025 рік становить 134\~095,17 гривень і складається із: 61\~833,29 гривень заборгованість за тілом кредиту, 72\~261,88 гривень заборгованість по відсотках. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. У\~статті 525 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині другій\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилом\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Зібрані у справі докази свідчать про те, що 13.08.2019 року між АТ «Кредобанк» і [PERSON] був укладений договір кредиту на підставі якого банк надав останньому грошові кошти у кредит, а той зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Після закінчення строку кредитування [PERSON] кредит не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконав обов`язки за кредитним договором, а тому з нього на користь АТ «Кредобанк» слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CL-213331 від 13.08.2019 року станом на 13.05.2025 рік становить 134\~095,17 гривень і складається із: 61\~833,29 гривень заборгованість за тілом кредиту, 72\~261,88 гривень заборгованість по відсотках. Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи. Доказів на його спростування відповідачем суду не представлено. За таких обставин поданий позов підлягає до задоволення та із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором кредиту № CL-213331 від 13.08.2019 року у сумі 134\~095,17 гривень. Щодо розподілу судових витрат Приписами частин 1 та 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.ст.\~15,\~137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно доч.8ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом ч.ч. 5-6ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов АТ «Кредобанк» заявлено із ціною 134\~095,17 гривень і задоволено у повному обсязі. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Щодо вимог про стягнення з відповідачів на користь банку понесених витрат на правову допомогу сумі 13\~409,52 гривень, суд зазначає, що доказів понесення банком витрат на правову допомогу у сумі 13\~409,52 гривень позивачем не представлено і матеріали справи не містять. Жодних договорів, виписаних на їх підставі рахунків, за якими банк зобов`язувався оплатити послуги на правничу допомогу у цій справі позивачем не долучено. При цьому представництво банку у цій справі здійснював адвокат Павленко С.В. на підставі довіреності №13789 від 13.12.2024 року. За таких обставин підстав для стягнення з відповідача на користь банку витрат на правову допомогу не має. На підставі викладеного,

Outcome: partial