Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем після померлого за законом після померлої [PERSON] , іншим спадкоємцем за законом є [PERSON] , проте він зник безвісти, ймовірно потрапив у полон, задовго до відкриття спадщини. До кола спадкового майна входить частина житлової квартири по [ADDRESS] . У квітні 2025 року позивач дізналась, що відносно вказаної квартири наявна заборгованість за комунальні послуги. Нотаріус відмовив позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач пропустив строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На думку позивача, строк для звернення до нотаріуса був пропущений з поважних причин, оскільки позивач вважав, що спадщину прийняв зниклий безвісти брат позивача [PERSON] , натомість відповідне спадкове майно потребує догляду та охорони. Посилаючись на викладене, позивач просив про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в три місяці. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позов надійшов до Баштанського районного суду Миколаївської області 28.04.2025 року. Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.04.2025 року позовна заява була залишена без руху. 12.05.2025 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. 16.06.2025 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач підтримав позов. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулося поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. Від відповідача Баштанської міської ради Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися, відповідач [PERSON] відзив на позов не подавав, а відповідач Баштанська міська рада Миколаївської області заявив про розгляд справи за його відсутності, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідачів. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2025 року; копію свідоцтва про право на спадщину від 10.09.2020 року; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.09.2020 року; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію сповіщення сім`ї від 18.08.2022 року; копію витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 20.08.2024 року; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копії свідоцтв про шлюб; копію ухвали від 07.11.2024 року; копію інформаційної довідки від 15.05.2025 року зі Спадкової реєстру про відсутність спадкової справи), суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є позивачка та відповідач [PERSON] , який зник безвісти, ймовірно потрапив у полон, задовго до відкриття спадщини в 2022 році. Позивач пропустив визначений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Позивач не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав, що таку спадщину автоматично прийняв зниклий безвісти [PERSON] , натомість спадкове майно потребує управління, догляду та охорони. При цьому відповідачі жодних заперечень проти позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суду не надали та аргументів на спростування істотності вказаних вище причин не навели. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhan v.Turkey) «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позивачем наведені причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті заповідача і таким достатнім строком є два місяці, перебіг якого рахується з дня набрання судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved