Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій зазначено, що її батькові [PERSON] , належав сертифікат на право\~на земельну\~частку (пай) серії ЗК № 010005, виданий на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07.04.1997 № 197, яким посвідчувалося його право на земельну частку (пай) площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області, вартістю 621,00 грн. Однак, у виданому сертифікаті допущено помилку щодо написання імені по батькові батька заявниці, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що стало причиною відмови заявниці приватним нотаріусом у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. З наведених підстав в заяві висловлено прохання встановити факт належності батькові заявниці вказаного правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року по справі відкрито провадження. Адвокат Рішко С. І. подав заяву в якій висловив прохання розгляду справи без його участі та участі його довірителя. Заявлені вимоги підтримує. Першим заступником сільського голови Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги заяви. Враховуючи, що учасники по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на такі обставини. Відповідно до частини 1 статті 293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документа, зокрема державних актів на право власності, тощо. Судом встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 010005, виданий на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07 квітня 1997 року № 197 та зареєстрований 16 березня 1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 235, оформлений на ім`я [PERSON] , жителя с. Н.-Студений Міжгірського району Закарпатської області (а.с. 24). Разом із тим приналежність зазначеного Сертифіката померлому батькові заявниці [PERSON] , 1923 року народження, підтверджується Довідкою № 554 від 03.09.2025, виданою старостою с. Пилипець Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 15). У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] та у свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] батьком заявниці зазначено [PERSON] (а.с. 8, 10). Таким чином, сукупність досліджених судом доказів підтверджує, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 010005 фактично належав саме [PERSON] , батькові заявниці, а помилкове зазначення у ньому іншого по батькові є технічною неточністю, яка не впливає на ідентифікацію особи власника документа. Встановлення цього юридичного факту має істотне значення для заявниці, оскільки створює правові підстави для реалізації її спадкових прав, належного оформлення правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) та подальшого розпорядження спадковим майном відповідно до вимог закону. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved