Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа запозовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Фаворит» про визнання права власності та зустрічним позовом Обслуговуючого кооперативу «Фаворит» до [PERSON] про розірвання договору та стягнення збитків. В обґрунтування вимог первісного позову позивачем було вказано, що 02 листопада 2021 року між [PERSON] (далі Позивач) та Обслуговуючим кооперативом «Фаворит» (далі Відповідач) було укладено Договір № 16-6/44,43 про сплату/внесення пайових внесків у ОК «Фаворит». Пайовий внесок був повністю сплачений позивачем згідно договору № 16-6/44,43 станом на 02.11.2021 та складав 1495292 (один мільйон чотириста дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто дві) грн. 00 коп., який був повністю сплачений позивачем 02.11.2021, що підтверджується довідкою відповідача. З моменту укладання договору № 16-6/44,43 від 02.11.2021 позивач став асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «Фаворит». Відповідно до п.4.2 пп 4.2.2. ст.4 договору відповідач зобов`язаний не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оформлення всіх необхідних документів та сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) передати учаснику за Актом прийому-передачі об`єкт нерухомості. В листопаді 2023 року рекомендованим відправленням позивач отримав лист від 20.10.2020 (дати зазначені у позовній заяві) вих. № 127 за підписом голови ОК «Фаворит», яким його повідомлено про те, що об`єкт було введено в експлуатацію та присвоєна адреса. 30 січня 2024 року позивач підписав з відповідачем акт прийому-передачі квартири : [ADDRESS] . На прохання позивача щодо передачі йому пакету документів, в тому числі акту-прийому передачі та технічного паспорту, йому було відмовлено. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що реєстрація права власності може бути проведена тільки після оплати позивачем додаткових платежів в сумі, яка орієнтовано складає 1900,00 доларів США. На прохання позивача обґрунтувати цей платіж відповідач обмежився переліком виконаних робіт з придбання та встановлення додаткового обладнання в будинку. Оскільки відповідач відмовляється видати повний пакет документів для реєстрації права власності, позивач вважає за можливе звернутись до суду за захистом своїх законних інтересів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 січня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Батмановій В.В. (а.с.30). Ухвалою судді від 24 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Фаворит» про визнання права власності (а.с. 31). Відповідач скористався своїм правом подачі зустрічної позовної заяви та подав заяву Обслуговуючого кооперативу «Фаворит» до [PERSON] про розірвання договору та стягнення збитків (а.с. 92-98). В обґрунтування позову зазначив, що позивач за первісним позовом зазначає, що ОК «Фаворит» намагається стягнути з нього додаткові платежі без будь-якого на це обґрунтування, хоча це не відповідає дійсності, оскільки позивач був заздалегідь попереджений та обізнаний про затвердження та необхідність у виконанні додаткових робіт на об`єкті нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу загальних зборів ОК «ФАВОРИТ» № 12/02-1-22 від 12.06.2022 ОК «Фаворит» був змушений виконати додаткові роботи на об`єкті нерухомого майна у зв`язку з недостатнім фінансуванням для завершення проекту, технічної неможливості закінчити об`єкт нерухомого майна без виконання цих робіт та інфляції, як підстави стягнення додаткових коштів. Відповідно до статті 22 Закону України "Про кооперацію", члени кооперативу зобов`язані брати участь у фінансуванні витрат, необхідних для виконання завдань кооперативу. Крім того, відповідно до статті 19 цього ж Закону, кооператив має право встановлювати додаткові внески, якщо цього вимагає забезпечення його діяльності. Додаткові роботи виконувалися на користь учасників кооперативу, оскільки вони були необхідні для отримання дозвільних документів та завершення будівництва. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язання виникає з договору або інших підстав, встановлених законом. Оскільки учасники кооперативу є співінвесторами, вони зобов`язані нести відповідні витрати. Відповідно до статті 11 Закону України "Про кооперацію", рішення щодо діяльності кооперативу ухвалюються загальними зборами. Виконання додаткових робіт, спрямованих на завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію, підпадає під управлінські рішення кооперативу, які є обов`язковими для всіх його членів. Таким чином, усі виконані додаткові роботи є правомірними, а витрати на них підлягають розподілу між учасниками кооперативу. Крім того, первісним позивачем було порушено умови договору у № 16-6/44,43 про сплату/внесення пайових внесків у ОК «Фаворит» від 02 листопада 2021 року . Відповідно до п. 4.1.13 Договору - учасник зобов`язаний не пізніше 15 календарних днів після отримання ОК «Фаворит» документу, що підтверджує присвоєння адреси Об`єкту будівництва та з моменту сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) та отримання від ОК «Фаворит» Довідки про внесення пайового внеску в повному обсязі прийняти від ОК «Фаворит» за Актом прийому-передачі вказаний об`єкт нерухомості. Всі витрати, пов`язані з оформленням права власності бере на себе учасник. Відповідно до п. 3.2.4. договору ОК «Фаворит» має право: розірвати договір в односторонньому порядку у випадку прострочення сплати внесків більш, ніж на 10 календарних днів або у випадку невиконання учасником п. 2.3., п.4.1.11., п.4.1.12., та п. 4.1.13. цього договору шляхом направлення письмового повідомлення про розірвання договору на адресу учасника, вказану у цьому договорі. В такому випадку договір вважається розірваним (припиненим) на десятий день з дня направлення ОК «Фаворит» такого повідомлення. Після розірвання договору в односторонньому порядку ОК «Фаворит» має право договір про сплату внеску на об`єкт нерухомого майна з новим учасником на свій розсуд. Порядок повернення коштів визначений в п.5 (п.5.1., п.5.2., п.5.3.) цього договору, відповідно до якого, у випадку розірвання або припинення дії даного Договору з ініціативи ОК «Фаворит» з підстав передбачених цим договором пай повертається у безготівковій формі протягом 10 календарних днів після укладення договору про сплату внесків на будівництва вказаного в цьому договорі об`єкту нерухомості з новим учасником, сплати новим учасником паю в повному обсязі. Листом вих. № 127 від 20.10.2022 позивача було повідомлено про те, що об`єкт будівництва - багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] , було введено в експлуатацію згідно сертифікату № ІУ123220804942 від 11.08.2022, виданого Державною інспекцією архітектури та містобудування України на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації від 04 серпня 2022 року. Технічна інвентаризація об`єкта будівництва проведена 19 серпня 2021 року (інвентаризаційна справа № ДМРЗ 1194, реєстраційний номер ТІ01:4083-6028-5267-7513). Адреса присвоєна відповідно до рішення виконавчого комітету Державної міської ради №901 від 18.10.2022 «Про присвоєння багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення адреси - [ADDRESS] . Зазначений Лист вих. №127 від 20.10.2022 з вищевказаною інформацією був отриманий позивачем 09.11.2022, що підтверджується підписом позивача про отримання на цьому листі. Окрім цього, зазначений лист направлявся йому Укрпоштою, на підтвердження чого надано квитанцію. Таким чином, з 09.11.2022 позивач був належним чином повідомлений та обізнаний про введення будинку в експлуатацію і проведену технічну інвентаризацію, однак станом на сьогоднішній день досі не виконав вимоги п.4.1.11., п.4.1.12., та п. 4.1.13 Договору №16-6/44,43 про сплату/внесення пайових внесків у ОК «Фаворит», а саме не провів звірку з ОК «Фаворит», не звернувся та не отримав довідку про асоційоване членство у ОК «Фаворит» та довідку про внесення пайового внеску в повному обсязі для оформлення права власності в реєстраційній службі, не прийняв від ОК «Фаворит» за Актом прийому-передачі вказаний об`єкт нерухомості. Відповідно до умов договору, позивачем було порушено п.4.1.11., п.4.1.12., та п. 4.1.13 договору, що відповідно до умов договору, є підставою для розірвання договору №16-6/44,43 про сплату/внесення пайових внесків у ОК «Фаворит» в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2.4 договору, ОК «Фаворит» має право розірвати договір у разі невиконання учасником своїх зобов`язань, шляхом направлення письмового повідомлення. Листом від 27.02.2025 ОК «Фаворит» повідомив позивача про розірвання договору, шляхом направлення відповідного повідомлення № 27-02/25. Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом, на підставі п. 3.2.4, договір №16-6/44,43 є розірваним. Оскільки будинок був введений в експлуатацію 11.08.2022, а позивачем досі не було укладено індивідуальні угоди на постачання комунальних послуг, на виконання вимоги п. 4.1.17 позивач зобов`язаний відшкодувати ОК «Фаворит» витрати на утримання об`єкту нерухомості. Загальна сума витрат та заборгованості перед контрагентами ОК «Фаворит» за період 11.08.2022 по 25.02.2025 складає 8836729,61 грн. З яких особиста заборгованість позивача за об`єкт нерухомості за період 11.08.2022 по 25.02.2025 відповідно до укладеного договору № 16-6/44,43 складає 26588,47 грн. Таким чином, позивач зобов`язаний відшкодувати Кооперативу понесені витрати, про що ОК «Фаворит» просить постановити рішення. Представник позивача за первісним позовом скористалась своїм правом на подачу відзиву, в якому зустрічний позов не визнала та зауважила, що [PERSON] виконані всі зобов`язання, передбачені договором, вимоги позову нічим не підтверджені, а отже не підлягають задоволенню В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримала свій позов в повному обсязі, просила зустрічний позов залишити без задоволення, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, відзиві тощо. Представник відповідача за первісним позовом підтримали свій зустрічний позов, просили суд відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 13 жовтня 2020 року в справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 42), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 11 січня 2022 року у справі № 904/1448/20 (пункт 5.31), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21). Судом встановлено, що 02 листопада 2021 року між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Фаворит» було укладено Договір № 16-6/44,43 про сплату/внесення пайових внесків у ОК «Фаворит». Пайовий внесок був повністю сплачений позивачем згідно договору № 16-6/44,43 станом на 02.11.2021 та складав 1495292 (один мільйон чотириста дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто дві) грн. 00 коп., який був повністю сплачений позивачем 02.11.2021, що підтверджується довідкою відповідача. З моменту укладання договору № 16-6/44,43 від 02.11.2021 позивач став асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «Фаворит». Відповідно до п.4.2 пп 4.2.2. ст.4 договору відповідач зобов`язаний не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оформлення всіх необхідних документів та сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) передати учаснику за Актом прийому-передачі об`єкт нерухомості. Позивач стверджує, що між сторонами були виконані всі умови договору, проте відповідач ухиляється від надання документів, що підтверджують право власності [PERSON] за спірним договором, разом з тим не надав до суду жодного доказу на підтвердження цього. Долучені ним докази взагалі не стосуються договору № 16-6/44,43 від 02.11.2021, а отже не можуть бути враховані суду для підтвердження заявлених позовних вимог. Що стосується зустрічної позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Дійсно відповідно до п. 4.1.13 Договору - учасник зобов`язаний не пізніше 15 календарних днів після отримання ОК «Фаворит» документу, що підтверджує присвоєння адреси Об`єкту будівництва та з моменту сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) та отримання від ОК «Фаворит» Довідки про внесення пайового внеску в повному обсязі прийняти від ОК «Фаворит» за Актом прийому-передачі вказаний об`єкт нерухомості. Всі витрати, пов`язані з оформленням права власності бере на себе учасник. Листом вих. № 127 від 20.10.2022 позивача було повідомлено про те, що об`єкт будівництва - багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] , було введено в експлуатацію згідно сертифікату № ІУ123220804942 від 11.08.2022, виданого Державною інспекцією архітектури та містобудування України на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації від 04 серпня 2022 року. Також ОК «Фаворит» наголошує на тому, що оскільки будинок був введений в експлуатацію 11.08.2022, а позивачем досі не було укладено індивідуальні угоди на постачання комунальних послуг, на виконання вимоги п. 4.1.17 [PERSON] зобов`язаний відшкодувати ОК «Фаворит» витрати на утримання об`єкту нерухомості. Загальна сума витрат та заборгованості перед контрагентами ОК «Фаворит» за період 11.08.2022 по 25.02.2025 складає 8836729,61 грн. З яких особиста заборгованість позивача за об`єкт нерухомості за період 11.08.2022 по 25.02.2025 відповідно до укладеного договору № 16-6/44,43 складає 26588,47 грн. Разом з цим ОК «Фаворит» не надано жодного доказу на підтвердження факту ухиляння [PERSON] від дій, спрямованих на набуття права власності на майно, також не надано належних розрахунків заборгованості останнього перед кооперативом, а отже доказів на підтвердження заявлених позовних вимог зустрічним позивачем не надано. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2040/20). Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 зі справи № 910/10011/19, від 02.02.2021 зі справи № 925/642/19. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. За статтями12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття80ЦПКУкраїни). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Європейський суд\~з прав\~людини (далі\~-\~ЄСПЛ)\~зауважив,\~що одним\~із фундаментальних\~аспектів верховенства\~права є\~принцип правової\~визначеності,\~який,\~між іншим,\~вимагає щоб\~при остаточному\~вирішенні справи\~судами їх\~рішення не\~викликали сумнівів\~(BRUMARESCU\~v.\~ROMANIA,\~№ 28342/95,\~§ 61,\~рішення ЄСПЛ\~від 28\~листопада 1999\~року).\~Якщо конфліктна\~практика розвивається\~в межах\~одного з\~найвищих судових\~органів країни,\~цей суд\~сам стає\~джерелом правової\~невизначеності,\~тим самим\~підриває принцип\~правової визначеності\~та послаблює\~довіру громадськості\~до судової\~системи (LUPENI\~GREEK\~CATHOLIC\~PARISH\~AND\~OTHERS\~v.\~ROMANIA,\~№ 76943/11,\~§ 123,\~рішення ЄСПЛ\~від 29\~листопада 2016\~року).\~Судові рішення\~повинні бути\~розумно передбачуваними\~(S.W.\~v.\~ТНЕ UNITED\~KINGDOM,\~№ 20166/92,\~§ 36,\~рішення ЄСПЛ\~від 22 листопада 1995 року). Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба в з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (VYERENTSOV v. UKRAINE, № 20372/11, § 65, рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року; DEL RIO PRADA v. SPAIN, № 42750/09, § 93, рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2013 року). Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Відтак, твердження позивачів у первісному та зустрічному позовах не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовуються вищевказаними обставинами та нічим об`єктивно не підтверджуються, а тому суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог та порушення їх прав. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed