Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

25 квітня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Титаренка Сергія Олександровича, який діє в інтересах позивачки [PERSON] , у якій позивачка прохає: - розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1 га (кадастровий номер: 53218844:00:002:0037), який був укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Фермерським господарством «Некст» (код ЄДРПОУ 43426401) 30 грудня 2021 року та повернути [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1 га, що розташована на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області кадастровий номер: 5321884400:00:002:0037, в стані придатному для цільового використання; - стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 1 211 гривень 40 копійок. Позов обґрунтовує тим, що 30 грудня 2021 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку загальною площею 1 га, кадастровий номер 5321884400:00:002:0037. Водночас відповідач систематично порушує умови договору, не виплатив орендну плату за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік в сумі 902 гривень в загальній сумі 2 706 грн. Позивачка в усній формі неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, який спочатку відмовлявся це робити, а на теперішній час на зв`язок не виходить, місцезнаходження його невідоме. Таким чином, оскільки ФГ «Некст» систематично порушує умови договору оренди в частині порядку і строків внесення орендної плати, позивачка прохала суд розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача судовий збір. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд головуючому судді Мороз Т.М. Ухвалою суду задоволено заяву судді Мороз Т.М. про самовідвід у цій справі. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 12 травня 2025 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 25 червня 2025 року. 25 червня 2025 року судове засідання відкладено на 29 липня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. 29 липня 2025 року судове засідання відкладено на 17 вересня 2025 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. У судове засідання 17 вересня 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивачки, адвокат Титаренко С.О., в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовну заяву підтримав та прохав задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача фермерського господарства «НЕКСТ», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. До суду із заявами та клопотаннями не звертався. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши доводи позовної заяви, вивчивши наявні матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 42528839, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1 га з кадастровим номером 5321884400:00:002:0037 (а.с.16-17). 30 грудня 2021 року [PERSON] уклала із Фермерським господарством «Некст» договір оренди земельної ділянки №102/21, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (в строкове платне користування) земельну ділянку з кадастровим номером 5321884400:00:002:0037 площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області (колишньої Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області). Договір укладено на сім років (а.с.12-15). Згідно з п.п. 13,14 Договору орендна плата встановлюється в сумі 902 гривні, що становить 10% від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки в цінах на 2021 рік за кожен рік за користування земельною ділянкою. Орендар може сплачувати орендну плату у натуральній, відробітковій або змішаній формі, у такому разі в рахунок орендної плати орендар передає орендодавцю товари, продукцію, послуги за визначеними господарством цінами. Відповідно до п. 20 Договору періодичність виплати орендної плати з 1 вересня по 31 грудня щороку протягом терміну дії даного договору. Відповідно п. 56 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321884400:00:002:0037 зареєстровано в державному реєстрі прав 30.12.2021, номер запису про право 42528839 (а.с.16-17). Частиною 9 ст. 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. За ст. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. В ст. 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положенням статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Як вбачається із матеріалів справи відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік в сумі 902 гривні в загальній сумі 2 706 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Згідно з пунктом «д» статті 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене вище, беручи до уваги систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved