Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

10 червня 2025 року [PERSON] через свого представника - адвоката Тарасенко В.Ю. звернулась до Харківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті чоловіка громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в м. Санкт-Петербург, російської федерації. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , [INFO] . Чоловік заявниці на момент смерті був зареєстрований і проживав в Україні, був громадянином України, але тимчасово знаходився на території Російської Федерації і так сталося, що помер у м. Санкт-Петербург, росія. У Заявниці є свідоцтво про смерть чоловіка, видане у м. Санкт-Петербург, Російської Федерації. Але, коли вона звернулась до ВДРАЦС України з метою отримання витягу про шлюб з записом про те, що шлюб припинено в зв?язку зі смертю її чоловіка, дізналась, що в органах ВДРАЦС України немає інформації про смерть [PERSON] і про припинення її шлюбу з ним. Коли вона надала їм свідоцтво про смерть свого чоловіка, то їй повідомили, що через військові дії на території України міжнародні відносини між Україною та Російською Федерацією розірвані, і документи, видані на території РФ в Україні без належного посвідчення і апостилювання не визнаються. Отримати свідоцтво про смерть чи апостилювати його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Російській Федерації неможливо, оскільки зараз відбувається військовий конфлікт між Україною та Російською Федерацією, заявниця є громадянкою України, і для неї просто небезпечно їхати до Російської Федерації, щоб отримати апостиль свідоцтва про смерть її чоловіка. Це загрожує її життю і здоров?ю. Отримати апостиль свідоцтва про смерть її чоловіка в Україні неможливо. Так як Україна не має права проставляти апостиль на документів, виданому іншою державою. І посольств чи консульств Російської Федерації в Україні через військовий конфлікт немає. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка Заявниці в Україні без проходження відповідної юридичної процедури про визнання його факту смерті вона також не може, адже її чоловік помер досить давно і у м. Санкт-Петербург, Російської Федерації. І медичних даних про його смерть в Україні немає. Факт смерті відбувся на території Російської Федерації, держави, яка має відкритий збройний конфлікт з Україною, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Місцем смерті є м. Санкт-Петербург, Росія. Місто Санкт-Петербург, Росія, не є тимчасово окупованою територією, однак, через оголошення військового стану в Україні заявниця не має можливості безпечно, без ризику для свого життя та здоров?я, зареєструвати в Україні факт смерті свого чоловіка та внести відомості до органів ВДРАЦС про розірвання її шлюбу. Тому змушена звертатись до суду з даною заявою про встановлення факту смерті її чоловіка. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, та з метою державної реєстрації в органах ДРАЦС України відомостей про припинення її шлюбу через смерть чоловіка. А без цих дій вона з точки зору України залишається офіційною дружиною померлого чоловіка, не може укласти новий шлюб, все спільне майно і борги вважаються спільно нажитими. Також це буде проблемою і для її дітей у разі спадкування майна після неї. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 11 червня 2025 року, заяву [PERSON] , заінтересована особа - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи, направлено за підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 23.07.2025 року відкрито провадження по справі. Заявник та її представник у судове засідання не з`явились. 28.07.2025 представник заявника [PERSON] - адвокат Тарасенко В.Ю. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представника. Заяву про встановлення факту підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник Третього ВДРАЦС у місті Харкові Східного МУ МЮ в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.10.1991 року встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , 25 жовтня 1991 року уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Як вказує заявник, її чоловік [PERSON] на момент смерті був зареєстрований і проживав в Україні, був громадянином України, але тимчасово знаходився на території Російської Федерації і так сталося, що помер у м. Санкт-Петербург, Росія. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.11.2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану про смерть 1 Управління ЗАГС Санкт-Петербурга встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Санкт-Петербург, Росія. Заявник зазначає, що вона звернулась до ВДРАЦС України з метою отримання витягу про шлюб з записом про те, що шлюб припинено в зв?язку зі смертю її чоловіка, дізналась, що в органах ВДРАЦС України немає інформації про смерть [PERSON] і про припинення її шлюбу з ним. Коли вона надала їм свідоцтво про смерть свого чоловіка, то їй повідомили, що через військові дії на території України міжнародні відносини між Україною та Російською Федерацією розірвані, і документи, видані на території РФ в Україні без належного посвідчення і апостилювання не визнаються. Отримати свідоцтво про смерть чи апостилювати його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Російській Федерації неможливо, оскільки зараз відбувається військовий конфлікт між Україною та Російською Федерацією, заявниця є громадянкою України, і для неї просто небезпечно їхати до Російської Федерації, щоб отримати апостиль свідоцтва про смерть її чоловіка, через що була вимушена звернутись до суду. У частинах третій - четвертій статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлені Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦСу можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Із матеріалів справи встановлено, що факт смерті чоловіка заявниці [PERSON] на території м. Санкт-Петербурга, росія зафіксовано відповідним державним органом іноземної держави. Відділом реєстрації актів громадянського стану про смерть 1 Управління ЗАГС Санкт-Петербурга складено актовий запис про смерть [PERSON] за № 3843 від 29 листопада 2004 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , оригінал якого є у заявника, про що вона сама зазначає. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на підставі законодавства іноземної держави, на території якої помер чоловік заявниці, підстав для встановлення факту смерті у судовому порядку на території України немає, існування перешкод у легалізації свідоцтва про смерть не є визначеною п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України підставою для встанолвення судом факту смерті. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 24.12.2024 року по справі № 387/228/24. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed