Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його наступним чином. 15 червня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у сторін народилися двоє спільних малолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Крім того, на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.03.2023 у справі №302/416/23 відповідач був визнаний усиновлювачем чотирьох дітей, яких позивачка раніше народила від інших чоловіків, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через його систематичне зловживання спиртними напоями, що призводило до постійних конфліктів та створювало напружену атмосферу в сім`ї, роблячи спільне проживання неможливим. Відповідач тривалий час проживає окремо від позивачки та дітей, переїхавши до іншої жінки у с. Рекіти Хустського району Закарпатської області. Позивачка не має наміру примирюватися та зберігати шлюб. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. З огляду на вищевикладене, позивачка просить суд: - розірвати шлюб із відповідачем; - стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки - адвокат Оленич Р. А. подав заяву, в якій висловив прохання розглядати справу без його участі та участі довірительки, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за останнім відомим місцем проживання судових повісток, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі змісту заяви представника позивачки не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позов підлягає задоволенню з огляду на такі обставини. Судом встановлено, що між сторонами 15 червня 2020 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . На підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.03.2023 у справі №302/416/23 [PERSON] оголошено усиновлювачем дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені норми закону та фактично встановлені обставини справи, а також те, що відповідач є працездатною особою (доказів протилежного суду не надано), вік дітей та розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» для дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 2 500,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає такий розмір аліментів співмірним до потреб дітей та відповідним принципам справедливості, добросовісності, розумності і доказам, які містяться у матеріалах справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, оскільки позивачка звільнена від його сплати за подання позову про стягнення аліментів. Оскільки позовні вимоги у частині розірвання шлюбу задоволено повністю, сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 105, 110, 112, 180-182, 192 СК України та

Outcome: approved