Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Заявник, [PERSON] є донькою [PERSON] , однак документи, які підтверджують родинні зв`язки не збереглися. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заявник звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між заявником та [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Аргументи учасників справи Представник позивача адвокат Буліч Наталя\~Володимирівна підтримала позовні вимоги та обставини, зазначені в заяві. Заявниця [PERSON] , повідомила, що [PERSON] була її матір`ю. Мати в шлюбі з [PERSON] , батьком заявниці, не перебувала, пізніше була у шлюбі з [PERSON] , потім з [PERSON] , зі [PERSON] одружилася в Литві, там і залишила всі документи, останнім чоловіком був [PERSON] , мати померла як [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що дружить з [PERSON] близько 10 років, допомагала їй купувати ліки, одяг, їжу, їздили з нею в Зеленодольськ, де жила її мати [PERSON] . Знає, що [PERSON] одна дитина у [PERSON] , чоловік помер раніше. [PERSON] доглядала за матір`ю до смерті останньої. Свідок [PERSON] показав, що працює разом з [PERSON] на ринку, він водій. До початку війни возив [PERSON] в [PERSON] до матері та допомагав возити туди речі та їжу. Після початку війни допомагав заявниці відправляти посилки поштою в [PERSON] , де проживала померла [PERSON] . Представник Криворізької міської ради надала заяву про розгляд справи без її участі. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] у місті Кривий Ріг народилася [PERSON] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3 зворот). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] у місті Кривий Ріг народилася [PERSON] . В графі батько зазначено « [PERSON] », мати « [PERSON] » (а.с.5) 17 січня 1973 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, номер актового запису №26. Прізвище чоловіка після укладання шлюбу « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Шлюб розірвано Тернівським районним відділом РАГС, свідоцтво [NUMBER] , що підтверджується повним витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.70) З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що 28 липня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №404. Прізвище чоловіка після укладання шлюбу « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с.26-29) 09 березня 1995 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою з рішення народного суду Кіровоградської області (а.с.5 зворот). 23 вересня 1989 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис №773, прізвище чоловіка після укладення шлюбу « [PERSON] », дружини « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.2 зворот). 10 жовтня 2005 року шлюб розірвано, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.30-32) Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1712 (а.с.3). Вказані вище актові записи підтверджують надані пояснення сторін та встановлені обставини в судовому засіданні. Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинного зв`язку між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.6). Судом також досліджена копія спадкової справи №117/2024 померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.55-73). За життя [PERSON] заповіт не складала. Згідно з матеріалами спадкової справи із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця [PERSON] . На дату смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] була зареєстрована одна. Отже з письмових доказів, які містять в матеріалах справи та отриманих показань свідків в судовому засіданні, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України). За життя [PERSON] заповіт не складала. Згідно з матеріалами спадкової справи із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця [PERSON] . На дату смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] була зареєстрована одна. Час у який спадкоємець має право звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (шість місяців) не сплив, відповідно свідоцтво про право на спадщину не видавалося. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Із системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факти родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення. Справи про спадкування повинні розглядатися судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Юридичні факти це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною першою передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В позасудовому порядку вирішити питання щодо підтвердження факту родинних стосунків між заявником та її померлою матір`ю. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення та необхідно для оформлення спадщини. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. З огляду на досліджені матеріали справи, надані заявником докази, покази свідків, а також встановлені судом обставини, зокрема, дані актового запису про народження, згідно з яким матір`ю [PERSON] є [PERSON] , 1945 року народження, яка за життя неодноразово змінювала прізвище, збіг по батькові, місцю народження, місцю проживання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність між [PERSON] та [PERSON] родинних відносин матері та доньки. Таким чином, наявні у справі докази є достатніми, належними та допустимими для встановлення юридичного факту, необхідного заявнику для реалізації права на спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved