Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

13 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області, в якому просить визнати за [PERSON] , право власності на нерухоме майно, яке складається з: житлового будинку «А1» загальною площею 54,2 кв.м. в тому числі житлової 34,3 кв.м., та господарських будівель: погріб «Б», що розташоване за адресою: [ADDRESS] і до дня смерті належало [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач мотивує позов тим, що звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, нотаріус був позбавлений можливості, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документа (а.с. 10-11). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року по справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 35-36). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, але надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач Котелевська селищна рада Полтавського району Полтавської області у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України,\~в якому\~ просять\~суд \~провести судове\~засідання без\~участі \~їхнього представника\~зазначивши,\~що позовні\~вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с 39). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-42), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2021 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.1991 [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 11.06.2025 року справа №535/472/25 я встановила факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Відповідно довідки №473, виданої 05.05.2025 року виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавського району, Полтавської області, про те, що згідно погосподарського обліку станом на 01.07.1990 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ( стара адреса вулиця Ковпака46) відносилося до робочого двору, членом робочого двору був [PERSON] . Відповідно довідки №02-09-11/934с, виданої 18.07.2025 року виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавського району, Полтавської області, про те, що земельна ділянка площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить до земель комунальної власності відповідно до рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №247 від 30.09.1997 року та була надана моєму батьку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до виписки з погосподарського обліку Котелевської селищної ради домогосподарство, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] . В липні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Лапочка Р.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( стара адреса [ADDRESS] ), але нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не подано жодного правовстановлюючого документа на житловий будинок. Виходячи з вимог\~ст.5 ЦК України\~до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР\~1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Українською РСР від 31.01.1966. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 №105\~у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Відповідно до ч.1\~ст.120 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 року) майну колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2\~ст.123 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і працездатних. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] , який помер [INFO] був єдиним власником робочого двору, оскільки за життя він не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який виготовлено ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18 липня 2025 року до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що складається із житлового будинку (літ.А-1) та господарчих будівель: погріб (літ.Б), що розташоване за адресою [ADDRESS] (а.с. 17-21). Відповідно до Висновку про оціночну (ринкову) вартість житлового будинку від 06.08.2025 виконаного ТОВ «Юридична компанія «ПРАВО.ЮА», ринкова вартість вищевказаного будинку складає 247\~368 (двісті сорок сім тисяч триста шістдесят вісім) гривень (а.с. 29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 липня 2025 року №221/02-14 відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що не надано оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.10-11). Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.2\~ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ч.1 ст.15\~та ч.1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вимога для захисту порушеного права має відповідати змісту цього права та характеру його порушення. Одним зі способів захисту цивільних прав, з яким особа має право звернутися до суду, є вимога про визнання права. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Статтею 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України\~регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1\~ст.182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.2 Закону\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі\~ст.3 зазначеного Закону\~право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Тобто, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності вказаним Законом на нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13.06.2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України. Згідно ст.ст.25,30,346 ЦК України, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Як роз`яснено у п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). Положеннями\~ст.81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.\~Статтею 1297 зазначеного Кодексу\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідач Котелевська селищна рада Полтавського району Полтавської області позов визнав в повному обсязі. Таке визнання позову не суперечить вимогам закону, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved