Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ "Укр кредит фінанс" звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] заборгованість за кредитним договором №1383-8961 від 20.04.2024 у розмірі 49 300 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.04.2024 з [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1383-8961, який разом з правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору товариство надало відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 9900 грн., строком на 300 днів зі сплатою процентів за ставкою 2,50 % в день. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит та інші грошові зобов"язання, а тому станом на 14.07.2025, загальний розмір заборгованості становить 77489,79 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 9715,84 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 67773,95 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг товариства, а саме - частково списано заборгованість за нарахованими процентами в сумі 28189,79 грн. та заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 49300 грн. Ухвалою суду від 14.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судові засідання, призначені на 04.09.2025 та 16.09.2025, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою про невручення рекомендованого листа у зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованою адресою проживання. Крім того, відповідач у судове засідання, призначене на 16.09.2025, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.04.2024 в електронній формі між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1381-8961. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ "Укр кредит фінанс" ((https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. У договорі в даних на позичальника [PERSON] зазначено номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор С4529 для підписання кредитного договору № 1381-8961 від 20.04.2024 та підтвердження ознайомлення з правилами, іншими супутніми документами. За допомогою електронного цифрового підпису [PERSON] підписав кредитний договір № 1381-8961. Відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб в сумі 9900 грн. строком на 300 днів, тобто до 13.02.2025, шляхом переказу на вказану ним платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі стандартної ставки 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії договору за виключенням строку користування кредитом за зниженою ставкою (2,50%)). У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором № 1383-8961 зазначено, що кредит в сумі 9900 грн., надано з 20.04.2024 по 13.02.2025, на 300 днів, реальна річна процентна ставка - 173324,29 %, загальна сума вартості криту - 84150 грн. Згідно листа АТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Укр кредит фінанс" від 22.07.2025, позивача повідомлено про перерахування на картку коштів від товариства через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 по платежам, в тому числі і по договору № 1383-8961 від 20.04.2024 в сумі 9900 грн. на банківську картку № [NUMBER] . З довідки ТОВ "Укр кредит фінанс" вбачається, що [PERSON] на підставі договору кредиту № 1383-8961 від 20.04.2024 перераховано кошти в сумі 9900 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1383-8961 від 20.04.2024, станом на 14.07.2025 [PERSON] має заборгованість в сумі 77489,79 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 9715,84 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 67773,95 грн. 05.05.2024 внесений платіж 200 грн., з яких 184,16 грн. спрямовано на погашення кредиту, а 15,84 грн. на сплату нарахованих відсотків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. \~ Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення кредитного договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Укр кредит фінанс" свої зобов"язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачу було надано кредит на суму 9900 грн., який 20.04.2024 перерахований на картковий рахунок відповідача в АТ КБ "Приватбанк". У той же час, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив нараховані відсотки, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором, яка станом на 14.07.2025 становить 77489,79 грн., та складається з простроченої заборгованості за кредитом 9715,84 грн. і простроченої заборгованості за нарахованими процентами 67773,95 грн. Проте, позивачем заявлено вимогу до відповідача про стягнення лише частини заборгованості за кредитним договором, а саме - в розмірі 49300 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 9715,84 грн. і простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 39584,16 грн. Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, виходячи з наступного. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування та передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1383-8961 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та відповідачем укладений 20.04.2024, тобто в період дії вказаного Закону. З огляду на внесені зміни до Закону, визначення відсотків у договорі за користування кредитними коштами та їх подальше нарахування мало б здійснюватись з урахуванням положень п.5 ст.8, п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", а саме - за процентною ставкою, яка тричі під час строку кредитування підлягала зміні, по 22.04.2024 не більше 2,5%, по 20.08.2024 не більше 1,5%, а у подальшому по 1%. Однак, кредитодавцем та позивачем під час укладення договору та нарахування відсотків положення Закону порушені, оскільки з 11.05.2024 [PERSON] проводилось нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами перехідного періоду за денною відсотковою ставкою в розмірі 2,5%. Згідно розрахунку заборгованості, відповідачу з 20.04.2024 по 10.05.2024 нараховувались відсотки за відсотковою ставкою 0,01 %. 05.05.2024 відповідач сплатив нараховані йому відсотки в розмірі 15,84 грн. за період з 20.04.2024 по 05.05.2024 за відсотковою ставкою 0,01 %, а також 184,16 грн. тіла кредиту. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти розрахунок яких проведений судом з урахуванням положень Закону України "Про споживче кредитування": з 11.05.2024 по 20.08.2024 на суму 14865,23 грн., з розрахунку 9715,84 грн. (тіло кредиту) х 1,5% (розмір денної процентної ставки) х 102 дні (кількість днів у періоді); з 21.08.2024 по 13.02.2025 на суму 17197,04 грн., з розрахунку 9715,84 грн. (тіло кредиту) х 1% (розмір денної процентної ставки) х 177 днів (кількість днів у періоді). До нарахованої судом загальної суми процентів в розмірі 32062,27 грн. (14865,23+17197,04) потрібно приєднати відсотки нараховані кредитодавцем, які не були сплачені відповідачем з 06 по 10\~травня 2024\~рокуза денною відсотковою ставкою 0,01 % в сумі 4,85 грн. З викладеного розрахунку вбачається, що несплачена відповідачем сума процентів за користування кредитними коштами становить 32067,12 грн., у той час як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 39584,16 грн. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в розмірі 41782,96 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту 9715,84 грн. та за відсотками 32067,12 грн. Оскільки [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 41782,96 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (41782,96/49300)х2422,40 = 2053 грн. 04 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial