Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У липні 2025 року Комунальне підприємство «Водоканал» (далі за текстом КП «Водоканал») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення, в обґрунтування позову вказавши таке. Відповідач мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , користується послугами з централізованого\~водопостачання та водовідведення, що надаються\~КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства в повному обсязі не вносить, у зв`язку з чим за період 01.01.2020 по 30.04.2025, за ним утворилась заборгованість у розмірі 34771 грн. 38 коп. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 11.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 07.08.2025 від [PERSON] до суду надійшов письмовий відзив на позов, із запереченнями проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, з огляду на те, що копію позовної заяви позивачем не було надіслано на її адресу; загальний строк позовної давності сплинув; наданий позивачем розрахунок заборгованості та довідка є необґрунтованими; зазначила, що позивачем розрахунок заборгованості зроблений враховуючи кількість зареєстрованих 2-х осіб, але з 15.02.2021 по теперішній час у вказаній квартирі проживає одна особа; вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, просила відмовити у задоволенні позову та покласти судові витрати на позивача. 19.08.2025 від представника позивача Шинкаренка Д.О. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що копію позовної заяви з додатками КП «Водоканал» відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України додав до позовної заяви, яку надіслав до суду, на адресу відповідача копія вказаної позовної заяви з додатками направлялася вже судом. Щодо строку позовної давності, звертає увагу суду на практику застосування Верховним Судом п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. У постанові від 07 вересня 2022 у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) Верховний Суд зазначив про те, що у пункті 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 № 540 - ІХ перелічені всі статті Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Стосовно підстав нарахування плати за послугу гарячого водопостачання, зазначив, що нарахування за послугу централізованого водовідведення гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] здійснювались на підставі інформації Концерну «МТМ» про обсяги споживання гарячої води, з дотриманням вимог діючого законодавства. У довідці зазначено саме переплату у розмірі 70,00 грн. Тобто споживачем помилково було внесено платіж у рахунок погашення гарячого водовідведення та відповідач може звернутися до КП «Водоканал» з метою списання вказаною переплати. Стосовно нарахування на 2 осіб та тимчасового непроживання [PERSON] за спірною адресою, зазначив, що нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у період з 01 січня 2020 по 30 квітня 2025 проводились відповідно до питомих норм споживання питної води, затверджених рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради із розрахунку на 2 особи (у зв`язку з відсутністю приладу обліку холодної води). У зв`язку з відсутністю на абонентському обліку КП «Водоканал» встановленого за адресою: [ADDRESS] повіреного, технічно справного розподільного приладу обліку, нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється за показами комерційного приладу обліку та з 01.01.2020, з урахуванням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», нараховується плата за абонентське обслуговування. Поряд з цим, зазначають, що обсяг спожитої холодної води в приміщенні, не оснащеної вузлом (вузлами) обліку холодної води розраховується відповідно до формули 42 «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 № 358). Таким чином, при визначенні обсягу спожитої холодної води в приміщенні, не оснащеному вузлом обліку, враховуються показання вузлів розподільного обліку встановлених у інших приміщеннях. Звернув увагу суду, що протягом періоду, за який виникла заборгованість, ні відповідач, ні члени сімії, які проживають/зареєстровані за адресою [ADDRESS] не інформували та не надавали підтверджуючі документи до КП «Водоканал» про проживання за іншою адресою та/або перебування за кордоном. Щодо надання комунальних послуг мешканцям багатоквартирних будинків, зазначив, що твердження [PERSON] про те, що Рішення Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 «не стосується споживача» є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Згідно Статуту КП «Водоканал», предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста та деяких районів області питної води; забезпечення водовідведення й очищення господарськопобутових стоків. КП «Водоканал» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в м. Запоріжжя та Запорізькому районі. Відповідачі зареєстровані за даною адресою, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», останні є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а отже [PERSON] є належним відповідачем по справі. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Чинним законодавством України передбачено наявність правовідносин, які виникають між виконавцями комунальних послуг та їх споживачами, у тому числі й мешканцями багатоквартирного будинку. Щодо договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та факту надання послуг, заначив, що відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Рішення Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є актом органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал», як виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, та споживачами, а відтак і по сплаті вищевказаних послуг. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житловокомунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань. Звернув увагу суду на постанову Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 листопада 2024 у справі №463/6799/18 та постанову Запорізького апеляційного суду від 02.07.2020 у справі 335/4975/18. Вказав, що з 01.04.2022 за адресою відповідача укладено публічний договір. Враховуючи наведене, вважає позовні вимоги КП «Водоканал» законними та обґрунтованими, а також такими, що підтверджені наданими позивачем доказами. Представник позивача, Шинкаренко Д.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на факти і норми права, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача з посиланням на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 08.07.2025. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67,\~68 Житлового кодексу України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1, 2\~ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017, який набрав чинності 10.12.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. \~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630,\~зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», яке є обов`язковим для виконання на всій території м. Запоріжжя, визначено, що збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству «Водоканал». Крім того, статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів на надання житловокомунальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 № 85 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 № 690» (далі Правила № 690), затверджені типові форми договорів, у тому числі форма типового публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. На виконання вищезазначених вимог закону, 01.03.2022 на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування https://zp.gov.ua та на офіційному веб-сайті КП «Водоканал» http://www.vodokanal.zp.ua було розміщено текст публічного договору приєднання. Відповідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору (тобто з 01.04.2022) на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Таким чином, з 01.04.2022 за зазначеною адресою укладено публічний договір. Частиною 1. ст. 9 Закону передбачено, що споживач не звільняється від оплати житловокомунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно довідки КП «Водоканал» та розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , за період з 01.01.2020 по 30.04.2025, відповідач має заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення загальним розміром 34771 грн. 38 коп. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, доказів належного виконання зобов`язання з оплати водопостачання та водовідведення суду не надано. Крім того суд не вбачає підстави для застосування позовної давності позовних вимог, виходячи з такого. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четвертастатті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю утри роки (стаття 257 ЦК). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК Українипозовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. У відповідача виникла заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2020 по 30.04.2025. Законом України від 30 березня 2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30 березня 2020 № 540-IX, тобто саме з 02.04.2020 по 30.06.2023 діяло положення про продовження строків позовної давності на період карантину. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ Прикінцеві і перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19, який також передбачав, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Відтак, оскільки станом на 02.04.2020 позовна давність за вимогами позивача за період з 01.01.2020 по 30.04.2025 не сплила - позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаний період підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, підпункту 7) п. 45 „Правил надання послуг з централізованого водопостачання та цетралізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Аналогічні висновки викладені в п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг. Таким чином, обов`язок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг. Суд звертає увагу, що обов`язковою умовою для застосування наведеного положення законодавства, яка дає право споживачу право на зменшення оплати комунальних послуг, є подача письмової заяви постачальнику таких послуг із відповідними доказами тимчасової відсутності споживача за місцем постачання послуг. Відповідачем [PERSON] до матеріалів справи долучено довідку №1 від 22.12.2022, видану головою правління ОСББ «Центральний «8» Дорошенко Т.В., відповідно до якої, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в період з 15.02.2021 по теперішній час тимчасово не проживає, проте жодних доказів, що позивач був проінформований про це суду надано не було. Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач не звертався до позивача із письмовою заявою про фактичне непроживання зареєстрованої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у спірний період. У зв`язку із порушенням споживачем вимог нормативно-правових актів в частині зобов`язань споживача інформувати виконавця в місячний термін про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, у виконавця відсутні правові підстави для проведення перерахунку обсягу наданих послуг та розміру плати за надані послуги споживачу в попередніх періодах. Посилання відповідача на те, що наданий позивачем розрахунок та довідка є необґрунтованими, суд не бере до уваги, оскільки за приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Будь-яких доказів ненадання (неналежного) надання КП «Водоканал» послуг з водопостачання і водовідведення скаржник не надав. Згідно зі ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім\~випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. Згідно вимог ст.ст.\~526,\~530,\~611,\~612 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає позовні вимоги КП «Водоканал» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч. ч. 1,5\~ст. 81 ЦПК України\~та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2759 грн. 60 коп. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved