Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся Фізична особа-підприємець [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що 06 червня 2023 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено договір оренди приміщення № 6. Предмет Договору - нежитлове приміщення, загальною площею 40,00 м.кв., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , офіс 1006, далі - Приміщення. Приміщення на праві приватної власності належить [PERSON] . На виконання умов Договору між Орендодавцем та Орендарем 06 червня 2023 року було підписано акт приймання передачі Приміщення. Відповідно до умов якого передбачено, що за користування Приміщенням Відповідач щомісячно сплачує Позивачу орендну плату у розмірі 14 000,00 гривень. Сторонами у 2023 році не вживалося жодних дій щодо припинення договірних відносин, у зв`язку із чим строк дії Договору пролонгувався автоматично. Станом на дату подання цієї позовної заяви Відповідачем не погашено заборгованість із орендної плати за весь період користування Приміщенням. Зазначив, що на етапі укладання Договору [PERSON] «пішов на зустріч» [PERSON] і сторони усно домовились, що у зв`язку із складністю становлення та розвитку бізнесу Віповідача, останній повинен був сплачувати оренду плату за перші місяці оренди по мірі можливостей та із відстрочкою платежу. Відповідач весь час звертався до Позивача із проханням відтермінувати сплату орендної платні, мотивуючи складностями ведення бізнесу. Натомість, Відповідач, з невідомих причин, не сплачував оренду плату. У травні 2024 Відповідачем направлено «Новою Поштою» на адресу Позивача ключів від вхідних дверей Приміщення. Після огляду [PERSON] . Приміщення було виявлено суцільний безлад. Відповідач, як виявилося, без узгодження із [PERSON] , провів ремонт та перепланування Приміщення, пристосовуючи його до своїх потреб, а після залишення Приміщення не вжив жодних заходів для відновлення та ремонту Приміщення та приведення його до стану, який був на момент укладання Договору, з урахуванням фізичного зносу. Із незрозумілих причин, Відповідач, навіть не зробив елементарного прибирання та не вивіз сміття, яке було у Приміщенні. Із метою врегулювання питання щодо сплати орендної плати та витрат на відновлення та прибирання Приміщення на адресу Відповідача було направлено декілька листів претензій, проте, останні залишилися без жодної належної реакції Відповідача. І, відповідно, Відповідач на телефоні дзвінки та смс повідомлення Позивача жодним чином не відповідає та не реагує. Вказав, що акт приймання передачі Приміщення було підписано Позивачем та Відповідачем 06 червня 2023 року. Орендна плата за червень 2023 року відповідно становить: 14 000,00 / 30 (днів) * 24 (дні) = 11 200,00 гривень Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача за період користування приміщенням з червня 2023 року по квітень 2024 року включно: 11 200,00 + 14 000,00 * 10 (місяців) = 151 200,00 гривень. У зв`язку з вищезазначеним просив стягнути із [PERSON] на користь фізичної особи підприємця [PERSON] заборгованість по орендній платі у розмірі 151 200,00 (сто п`ятдесят одну тисячу двісті гривень 00 копійок). Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. 02.10.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Гурез І.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що дійсно 06 червня 2023 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди приміщення №6. Предметом Договору є нежитлове приміщення, загальною площею 40,00 м.кв., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , офіс 1006. Вказане приміщення було передане Відповідачу за Актом приймання-передачі від 06.06.2024 року. Вказала, що Позивач свідомо вводить суд в оману зазначаючи про те, що Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача за період користування приміщенням з червня 2023 року по квітень 2024 року включно суму у розмірі 151 200,00 гривень. Позивачу на постійній основі Відповідач перераховував грошові кошти на його картку. Також, в момент підписання Договору оренди Позивач отримав від Відповідача грошові кошти за перший та останній місяці оренди в розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень. Зазначила, що за липень 2023 року та квітень 2024 року Відповідач оплатив грошові кошти в момент підписання Договору оренди. Отже, період нарахування орендної плати має становити з серпня 2023 року по березень 2024 року та складати суму, з розрахунку вартості орендної плати за один місяць користування приміщенням 112 000,00 гривень, а не 151 200,00 грн. Відповідно до банківських переказів, які були здійснені на картковий рахунок Позивача вбачається, що загальна сума здійснених переказів становить 104 865,43 (сто чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять грн. 43 коп.) гривень. З огляду на вищезазначене вбачається, що сума недоплати становить 7 134,57 (сім тисяч сто тридцять чотири грн. 57 коп.) гривень. Вважає, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні ст. 81 ЦПК України, наявний борг за оренду нежитлового приміщення в розмірі 151 200,00 гривень, а тому підстави для задоволення позову відсутні. У зв`язку з цим просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, у зв`язку з їхньою необґрунтованістю. 08.10.2024 року від представника позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, де зазначено, що відзив подано із порушенням процесуальних строків. Крім того, у відзиві не заявлено клопотання про поновлення процесуальних строків на його подання, так само як і не зазначено поважності причин пропуску таких строків. Звертає увагу суду, що у якості додатків представником Відповідача надано документи, зі змісту яких вбачається, що платником грошових коштів є [PERSON] , у той час як стороною договору оренди є Відповідач - [PERSON] . Також не можна встановити, що грошові кошти були сплачені саме згідно договору оренди, укладеного між Позивачем та Відповідачем. Зазначив, що між Позивачем та Відповідач, 06 червня 2023 року було укладено договір оренди приміщення № 6. Договір було укладено у письмовій формі. Жодних укладених у письмовій формі додаткових угод чи будь яких документів, про те, що сторони погодили питання несплати орендної плати за червень 2023 року, Відповідачем не надано. Вказав, що на думку процесуальних опонентів, строк дії Договору закінчився у квітні 2024 року. Однак у матеріалах справи наявні листи, датовані травнем 2024 року, та докази їх направлення на адресу Відповідача, у яких, серед іншого, вказано наступне: «Враховуючи вище викладене, інформуємо Вас про факт розірвання договору оренди приміщення № 6 від 06 червня 2023 року». Таким чином, враховуючи вище викладене, квітень 2024 року це не останній місяць дії договору оренди, укладеного між Позивачем та Відповідачем. Окрім цього вказали, що відповідно до пункту 3.6 Договору: «Сторона-2 повертає Стороні-1 Приміщення, в день закінчення строку дії даного Договору або дострокового припинення даного Договору в стані не гіршому за той, що було зафіксовано в АПП1, з врахуванням нормального зносу.» Під час експлуатації орендованого Приміщення Позивачем було суттєво погіршено його стан та пошкоджено деякі конструктивні елементи Приміщення. 31.01.2025 року представник позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд», подав додаткові пояснення, де вказав що за своєю правовою природою рахунок не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити орендні платежі. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача Кизенко Д.О., через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності Позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Суд, дослідивши надані докази, вивчивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов наступного висновку. Суд встановив, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, приміщення за адресою: м. Буча, вул. Івана Кожедуба, буд. 3, секція 3-А, офіс 1006, на праві приватної власності належить [PERSON] . Також судом встановлено, що 06.06.2023 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 6. Згідно умовам даного Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 40,00 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Буча, вул. Івана Кожедуба, буд. 3, секція 3-А, офіс 1006, для здійснення комерційної діяльності не забороненої законодавством України. Відповідно до п. 3.4. Договору Приміщення вважається фактично переданим в оренду з моменту підписання акту приймання передачі. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що за користування Приміщенням Сторона-2 (Відповідач) щомісячно сплачує Стороні-1 (Позивачу) орендну плату у розмірі 14 000,00 гривень з урахуванням всіх передбачених законодавством податків. Пунктом 4.5. Договору передбачено, що орендна плата розпочинає нараховуватись з 06 червня 2023 року. Згідно із пунктом 4.6. Договору орендна плата сплачується Стороною-2 щомісячно не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця. Пунктом 4.7. Договору зазначає, що розмір орендної плати може бути змінено тільки за письмовим погодженням Сторін. Усі зміни розміру орендної плати узгоджуються між Сторонами й фіксуються окремою додатковою угодою до цього Договору. У п. 7.1. Договору зазначено про те, що Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та скріплення їх печатками (в разі наявності) і діє до 31 грудня 2023 року. У випадку, якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору жодна із Сторін не виявить бажання, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення іншій Стороні, припинити дію цього Договору, він буде вважатись автоматично пролонгованим на тих самих умовах на наступні 12 (дванадцять) календарних місяців. Відповідно до п. 7.4. Договору, Сторона-1 має право достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення Сторону-2 про розірвання цього Договору не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до очікуваної дати розірвання. Згідно п. 11.3 Договору, зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору, акти та будь-які інші документи, підписані Сторонами відповідно до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони укладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками. Відповідно до Акту прийому-передачі нежитлового приміщення №6 від 06.06.2023, підписаному між [PERSON] та [PERSON] , Орендодавець передав у тимчасове платне користування (оренду) нежитлового приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] , офіс 1006, а Орендар прийняв його у відповідності до умов Договору. Також встановлено, що представник [PERSON] адвокат Кизенка Д.О. направляв листи [PERSON] датовані травнем 2024 року, в яких проінформував останнього про факт розірвання договору оренди приміщення № 6 від 06 червня 2023 року. Оскільки сторонами у 2023 році не вживалося жодних дій щодо припинення договірних відносин, строк дії Договору пролонгувався автоматично. Таким чином договір строк дії договору становить по квітень 2024 року. Встановлено, з електронної переписки в системі «Вайбер», що Позивач особисто підтвердив факт, що ним було отримано від Відповідача грошові кошти за перший та останній місяці оренди. Також, із переписки між Позивачем та Відповідачем вбачається, що Позивач погодив, що за червень 2023 року орендна плата нараховуватися не буде. Окрім того, в переписці з Відповідачем, Позивач надав реквізити банківської карти куди здійснювати переказ за Договором оренди. Однак жодних укладених у письмовій формі додаткових угод чи будь яких документів, про те, що сторони погодили питання несплати орендної плати за червень 2023 року, сторонами не надано. Відповідно до банківських переказів, які були здійснені на картковий рахунок Позивача вбачається, що загальна сума здійснених переказів становить 104 865,43 гривень. Також в електронній переписці в системі «Вайбер» Позивач підтвердив про отриманий ним переказ коштів. Таким чином вбачається, що загальний розмір переданих Відповідачем коштів Позивачу за Договором оренди нежитлового приміщення №6 від 06.06.2023 року становить 132 865,43 грн. Загальні умови виконання зобов`язання передбачені статтю 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів Порушенням зобов`язання, згідно зі статтю 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки. Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму, згідно з вимогами статті 760 ЦК України, може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Право передання майна у найм, згідно зі статтю 761 ЦК України, має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. За найм (оренду) майна з наймача, відповідно до статті 762 ЦК України, справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Договір найму, згідно зі статтею 763 ЦК України, укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов`язання особа може звернутися до суду за його захистом. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Розділу 7 Договору оренди нежитлового приміщення № 6 від 06.06.2023 року, Договір діє до 31 грудня 2023 року. У випадку, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії даного Договору жодна із Сторін не виявить бажання припинити дію цього Договору, він буде вважатись автоматично пролонгованим на тих самих умовах на наступні 12 календарних місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Суд приходить до висновку, що Відповідачем не в повному обсязі виконано покладені на нього обов`язки по сплаті орендної плати, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення № 6 від 06.06.2023 року, у сумі 18 334,57 грн.. Таким чином, позивач довів наявність заборгованості за Договором оренди, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати на професійну правничу допомогу. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов [PERSON] задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги в співвідношені до задоволення позовних вимог. Таким чином, оскільки матеріалами справи доведено, що між сторонами по справі укладався договір оренди не житлового приміщення №6 від 06.06.2023, за умовами якого відповідач взяв на себе відповідні зобов`язання та належним чином в установлений договором строк не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідності їх часткового задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 183,40 гривень, виходячи з розрахунку: 18 334,57 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 1512,00 грн (сума судового збору) / 151 200,00 грн (розмір заявлених позовних вимог). На підставі викладеного та

Outcome: partial