Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» (далі - ТОВ «СІРОКО ФІНАНС») звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 32 000,00 грн за договором позики від 28 серпня 2022 року № 72445463, а також судових витрат у розмірі 3 028,00 грн. Позов мотивувало тим, що 05 січня 2023 року ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») (клієнт) уклали договір факторингу № 031-050123, за яким ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» право вимоги за договором позики № 72445463, укладеним з відповідачем 28 серпня 2022 року. За умовами договору позик ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало відповідачу кошти в сумі 8 000,00 грн, а відповідач зобов`язався їх повернути у встановлений строк та сплатити проценти за користування позикою. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на дату подання позову заборгованість становить 32 000,00 грн, з яких 8 000,00 грн - основна сума боргу, а 24 000,00 грн - нараховані проценти. Позивач стверджує, що неодноразово намагався врегулювати питання заборгованості в добровільному порядку, надсилаючи вимоги про погашення боргу, однак відповідач проігнорував їх. З огляду на це, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. У встановлений судом строк, відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (ЦК України), за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму. Згідно зі статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання процентів від суми позики. Як встановлено судом, 28 серпня 2022 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали договір позики № 72445463. На виконання умов договору, позикодавець перерахував відповідачу 8 000,00 грн, що підтверджується довідкою про переказ (видачу) суми позики (а. с. 13). Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 ЦК України вказує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підставі договору факторингу від 05 січня 2023 року № 031-050123 та реєстру прав вимог від 05 січня 2023 року № 01/03/23 право вимоги за договором позики № 72445463 перейшло від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» (а. с. 21). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Розрахунок боргу, наданий ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», є обґрунтованим та відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Загальна сума заборгованості відповідача, яка складається з основної суми боргу (8 000,00 грн) та процентів за користування позикою (24 000,00 грн), становить 32 000,00 грн. Відповідач не надав жодних заперечень, відзиву на позовну заяву, не спростував доводи позивача. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, судові витрати у розмірі 3 028,00 грн, сплачені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved