Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

02 липня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в Кельменецький районний суд Чернівецької області надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за підписом представника Усенка М.І., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10665,00 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 23 січня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено Кредитний договір №103306795, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами Кредитного договору ТзОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит шляхом безготівкового перерахунку на карту останнього коштів в розмірі 3000, 00 грн. зі сплатою процентів та інших платежів і можливих штрафних санкцій, передбачених умовами договору, відповідно до графіку платежів. ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, однак, відповідач умови договору порушив, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. 28 травня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором на суму заборгованості 10665,00 грн., що складається із заборгованостей за тілом кредиту 3000,00 грн.; за процентами 7155,00 грн.; за комісією 510,00 грн. З огляду на зазначене, просить стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором №103306795 від 23.01.2024р. в сумі 10665,00 грн.; судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 06 серпня 2025 року із Кельменецького районного суду Чернівецької області на підставі ухвали суду від 10.07.2025р. в Новодністровський міський суд Чернівецької області надійшла вищезгадана справа. Ухвалою суду від 08.08.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 04 вересня 2025 року о 09 год. 00 хв., яке відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача на 15 вересня 2025 року о 12 год. 00 хв. В судове засідання представник ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», будучи належним чином повідомленим про\~ дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 55), не з`явився, проте в прохальній частині позову зазначив про розгляд справи у спрощеному провадженні за відсутності представника позивача (а.с. 1-4). Відповідач [PERSON] , отримавши 13 серпня 2025 року копію ухвали суду від 08.08.2025р. про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610273122683 (а.с. 50), правом на надання відзиву на позов у строк встановлений судом не скористався та в судове засідання 04 вересня 2025 року не з`явився, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 15 вересня 2025 року о 12 год. 00 хв. Надалі [PERSON] в судове засідання 15 вересня 2025 року також не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав. При цьому, в суд повернувся поштовий конверт із повісткою про виклик у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 53-54). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, яка підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 1560119 від 10.07.2025р. з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 37), у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із повісткою про виклик на судове засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що ТзОВ «Споживчий центр» є юридичною особою, вид економічної діяльності якого 64.92 інші види кредитування (основний), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 30). 23 січня 2024 року в особистому кабінеті на сайті ТзОВ «Мілоан» [PERSON] подав анкету-заяву на кредит № 103306795 (а.с. 15), в якій виявив бажання на отримання кредиту у сумі 3000,00 грн. на строк 15 днів з кінцевою датою повернення кредиту 06.02.2024р., сплатою комісії за надання кредиту 510,00 грн. та процентів за користування кредитом за ставкою 2,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. У вищезгаданій анкеті-заяві [PERSON] вказав свої особисті дані: повне ім`я, адресу проживання, місце праці та розмір доходу, номер телефону. Згідно з даними щодо процесу оформлення та розгляду заяви № 103306795 така була подана [PERSON] 23 січня 2024 року о 02:24:57, а 23 січня 2024 року о 02:29:03 ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит №103306795 (надалі Кредитний договір) у формі електронного документа (а.с. 7-14). Кредитний договір підписано шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором 206902, який було надіслано на фінансовий номер +380673401249, вказаний у анкеті-заяві, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 14). Відповідно до п. 6.1., 6.2., 6.5. розділу 6 Кредитного договору Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.\~ Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно з п. 5.1. розділу 5 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування та отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, з інформацією, передбаченою ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; отримав проект кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною Договору; умови договору йому зрозумілі та договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 1.1.-1.4. розділу 1 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк 105 днів надати Позичальнику грошові кошти у сумі 3000, 00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу 07.02.2024р. (дата завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.05.2024р. (останній день строку кредитування) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, непов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Загальний строк 105 днів з 23.01.2024р. (дата надання кредиту і складається з пільгового та поточного періодів): пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 07.02.2024р. (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.05.2024р. (дата остаточного погашення заборгованості). У п. 2.1 розділу 2 Кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на картковий рахунок з використання карти [NUMBER] . Як вбачається із платіжного доручення № 81255349 від 23.01.2024р. ТзОВ «Мілоан» здійснило переказ грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. [PERSON] із призначенням платежу «Кошти згідно договору № 103306795» (а.с. 16). При цьому, номер карти у платіжному дорученні (а.с. 16) відповідає номеру карти, вказаному [PERSON] в Договорі про споживчий кредит №103306795 23.01.2024р. (а.с. 7-14). Підпунктами 1.5.1.-1.5.3. п. 1.5., п.1.6. розділу 1 Кредитного договору встановлено комісію за надання кредиту 510,00 грн., яка нараховується за ставкою 17% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, та фіксовані проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 945,00 грн., які нараховуються за ставкою 2.10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та протягом поточного періоду 6210,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2.30% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Нарахування процентів за користування кредитом, на підставі п. 2.2.2. розділу 2 Кредитного договору, здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з врахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей п. 2.2.3 договору. Так, сторони погодили, що, якщо визначена у п. 1.5.2.\~ процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватися за стандартною ставкою згідно п. 1.5.3. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів\~ за користування кредитом припиняється. У п. 7.1 розділу 7 Кредитного договору зазначено, що Договір (з додатками №1, №2, №3 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. Договору. Строк дії цього Договору складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості) згідно п. 1.3., 1.4. Договору. Згідно з підпунктом 2.4.4. п. 2.4. розділу 2 Кредитного договору Позичальник має право достроково повернути кредит у повному обсязі або частково. Відповідно до підпункту 2.4.1. п. 2.4. розділу 2 Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п. 1.4. Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлені розділом 4, п. 3.2.5., 3.2.6. Договору. На підтвердження заборгованості відповідача надано розрахунок заборгованості по Кредитному договору № 1033306795 ТзОВ «Мілоан», з якого вбачається, що\~ [PERSON] протягом строку кредитування жодних платежів не здійснював та за період з 23.01.2024р. по 07.05.2024р. має нараховану заборгованість за кредитом у загальній сумі 10665,00 грн., з яких 3000,00 грн. борг за тілом кредиту; 7155, 00грн. несплачені проценти за користування кредитом (945, 00 грн. за пільговий період та 6210, 00 грн. за поточний період); 510,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 16-17). У підпунктах 3.2.5., 3.2.6. п. 3.2. розділу 3 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку; відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 28 травня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимог № 108-МЛ/Т (а.с. 18-26), до якого в подальшому було укладено додаткову угоду № 1 від 04.02.2025р. (а.с. 27-28). За умовами п. 1.1. Договору відступлення прав вимог № 108-МЛ/Т від 28.05.2024р. зі змінами та доповненнями Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимог (Права вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників укладеним між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). У підпункті 6.2.3. п. 6.2. Договору відступлення прав вимог № 108-МЛ/Т від 28.05.2024р. зі змінами та доповненнями передбачено, що Права вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення Права Вимоги здійснюється шляхом підписання Акту прийомі-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2) відповідно до п. 8.3.2. Договору. 28 травня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» підписано акт приймання-передачі Реєстру Боржників\~ від 28.05.2024р. до Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2025р. та Реєстр Боржників до Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2025р. (а.с. 27, 29), а також ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» проведено оплату\~ у повному обсязі в сумі, вказаній у п. 7.1. Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2025р. (а.с. 28). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2025р.\~ (у новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 04.02.2025р.) ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 10665,00 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 3000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 7155,00 грн., комісія за надання кредиту 510,00 грн.\~ (а.с. 29). ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» зверталося до [PERSON] із претензією\~ №23612365/4744 від 13.05.2025р. про виконання зобов`язань за Кредитним договором (а.с. 29), однак така залишена останнім без реагування. Згідно з випискою по особовому рахунку за Кредитним договором №103306795 від 23.01.2024р. (а.с. 17) ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» нарахування процентів не проводило; коштів від [PERSON] на погашення заборгованості по Кредиту не отримувало, а тому заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 20 травня 2025 року становить 10665,00 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7155,00 грн.,\~ простроченої заборгованості за комісією в розмірі 510,00 грн. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень щодо укладення Кредитного договору №103306795 від 23.01.2024р., здійсненого ТзОВ «Мілоан» розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості в повному обсязі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20). Як вбачається із матеріалів справи, а саме Анкети-заяви на кредит №103306795 від 23.01.2024р. та Кредитного договору №103306795 від 23.01.2024р. відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклав Кредитний договір №103306795 від 23.01.2024р., за яким отримав кредит на суму 3000,00 грн. строком на 105 днів: з 23 січня 2024 року по 07 травня\~ 2024 року на умовах платності та поворотності. Отримання відповідачем [PERSON] 23 січня 2024 року коштів за Кредитним договором №103306795 від 23.01.2024р. підтверджується платіжним дорученням №81255349 від 23.01.2024р., з якого вбачається, що кошти в сумі 3000,00 грн. перераховано на номер картки [NUMBER] , що відповідає номеру картки, який вказано [PERSON] у Кредитному договорі №103306795 від 23.01.2024р. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №103306795 від 23.01.2024р. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів погашення заборгованості за Кредитним договором №103306795 від 23.01.2024р. Здійснивши перевірку розрахунків заборгованості, судом встановлено, що такий не суперечить умовам Кредитного договору та Правил, які прийняв відповідач. Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024). Оскільки Кредитний договір №103306795 від 23.01.2024р. укладений між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] після набрання чинності відповідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування», то відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, а тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами та при нарахування процентів за користування [PERSON] кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки 1% відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом усього строку кредитування (105 днів) з врахуванням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» становить 3150,00 грн., а не 7155, 00 грн. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, з врахуванням розрахунку заборгованості по Кредитному договору №103306795 від 23.01.2024р., зважаючи на положення ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», здійснивши перерахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 6660, 00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000, 00 грн., за процентами 3150, 00 грн., за комісією 510, 00 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За звернення до суду із позовом до [PERSON] ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією (безготівковим переказом коштів) № 10521 від 28.05.2025р. (а.с. 5). Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 1512, 72 грн. (2422,40 грн.* 6660,00 грн./10665,00 грн.); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає. Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копії Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025р., укладеного між Адвокатським бюро «Апологет» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» (надалі Договір від 06.05.2025р.), детального опису наданих послуг від 20.05.2025р. до Акту №611 від 20.05.2025р. за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025р., Акту №611 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 20.05.2025р., ордера на надання правничої допомоги серії ВС №1370094 від 06.05.2025р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012р. (а.с. 31-34). Згідно з п. 1.1., 1.2. Договору від 06.05.2025р. Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичним особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для належного забезпечення прав і законних інтересів Клієнта. Клієнт призначає Виконавця своїм представником. У п. 1.4. Договору від 06.05.2025р. вказано, що строк дії Договору становить 3 роки та може бути змінено шляхом укладення додаткової угоди. Відповідно до п. 2.3.-2.5. Договору від 06.05.2025р. вартість наданих послуг за 1 справу складає: 7000,00 грн. без ПДВ. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у Акті наданих послуг. Термін оплати послуг вказаний у Акті наданих послуг. З огляду на детальний опис наданих послуг від 20.05.2025р. до Акту №611 від 20.05.2025р. за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025р. АО «Апологет» надало наступні послуги у справі про стягнення заборгованості за Кредитним договором №103306795 від 23.01.2025р. боржник [PERSON] : усна консультації Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв.; ознайомлення із матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції Клієнта у справі 0 год. 30 хв.; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта 3 год. 30 хв. Як вбачається із Акту №611 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 20.05.2025р. ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет», за підписом керуючого партнера Усенка А.І., підтверджують той факт, що Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025р. щодо боржника [PERSON] по Кредитному договору №103306795 від 23.01.2024р. загальною вартістю 7000,00 грн. При цьому, відповідно до п. 6 Акту №611 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 20.05.2025р. Клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок Виконавця протягом 1 року з моменту підписання Акту. У справі «Бєлоусов проти України» (заява № 4494/07, рішення від 07.11.2013р.) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені. Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №910/12876/19 від 07.07.2021р. зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Дослідивши надані докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. знайшли своє підтвердження. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 4371,31 грн. (7000,00 грн.* 6660,00 грн./10665,00 грн.); в іншій частині витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають. На підставі ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 203-205, 207, 215, 509, 512, 514, 516-517, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633-634, 638-639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1, 1077-1078, 1080, 1082 ЦК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved