Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

31 липня 2025 року, через систему «Електронний суд», на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тисячник Р.Р., в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3652 від 20 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 30482 гривні 55 копійок, а також покласти судові витрати на відповідача.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за №3652 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 30482 гривні 55 копійок. 11 лютого 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клименко Р.В., на підставі вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса, відкрив виконавче провадження №64470290. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинене з порушення вимог ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, оскільки укладений кредитний договір №999.172.76152 від 09 лютого 2015 року не був нотаріально посвідчений. Зазначений договір був укладений в простій письмовій формі. Жодних домовленостей сторін про його нотаріальне посвідчення ним не зафіксовано. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановлю Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений договір №999.172.76152 від 09 лютого 2015 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріусом, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що підлягає виконанню. За оспорюваним виконавчим написом нотаріуса з позивача на користь відповідача здійснено стягнення заборгованості в загальному розмірі 30482 гривні 55 копійок, однак документів, які б підтверджували безспірність цієї заборгованості та встановлювали прострочення виконання кредитного зобов`язання, зокрема первинні бухгалтерські документи, виписки з рахунка боржника тощо, нотаріусу не надано. Матеріали виконавчого провадження також не містять розрахунку заборгованості за кредитним договором, що не дає можливості перевірити розмір заборгованості, дійсний строк, за який вона нарахована, та відповідно позбавляє можливості визначити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості, оскільки заява стягувача (відповідача) про вчинення виконавчого напису з доданими до неї документами перебуває у приватного нотаріуса, який вчинив оскаржуваний виконавчий напис. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово, без ура звання думку та пропозицій позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Крім того, вказує, що нотаріус не повідомив позивача, як нібито боржника, про те, що до нього звернувся відповідач із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог відповідача. Відтак, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом за угодою, яка укладена в простій формі, за відсутності документів, які б підтверджували безспірність заборгованості та встановлювали прострочення виконання зобов`язання без належного повідомлення позивача, внаслідок чого вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, у зв`язку з чим позивач, в інтересах якого діє адвокат, звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі третю особу, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву, а третій особі встановлено строк для подання до суду письмових пояснень щодо позову або відзиву, задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тисячник Р.Р., до суду не подало, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у встановлений судом строк письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тисячник Р.Р., до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання письмових пояснень у встановлений судом строк від третьої особи не надходило. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, письмових пояснень, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву та третьою особою письмових пояснень на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач та його представник не висловили своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 09 лютого 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір №Р99.172.76152 (а.с.13-14). Відповідно до п.1.1 зазначеного Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 18921 гривня 00 копійок, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього договору. Згідно п.1.2 вказаного Кредитного договору, банк надає кредит у день підписання договору строком на 36 місяців. Відповідно до п.1.3 зазначеного Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 22,0000% річних від залишкової суми кредиту. Укладення вказаного договору позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Тисячник Р.Р. не заперечується. 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.М., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №3652, про звернення стягнення (а.с.14-зворот-15). Вказаним виконавчим написом вирішено стягнути з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором Р99.172.76152 від 09 лютого 2015 року, укладеним з АТ «Ідея Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 12/85 від 26 листопада 2020 року, є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 04/12/2020_ФА від 04 грудня 2020 року є ТОВ «ФК «Аланд», заборгованість за кредитним договором Р99.172.76152 від 09 лютого 2015 року. Строк платежу за кредитним договором Р99.172.76152 від 09 лютого 2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 грудня 2020 року по 11 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 29982 гривні 55 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11856 гривень 13 копійок; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 18126 гривень 42 копійки. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягується плати із стягувача, в розмірі 500 гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 30482 гривні 55 копійок. 11 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В., за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису №3652, виданого 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 30482 гривні 55 копійок, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64470290 (а.с.19). При цьому, вказаною постановою вирішено також стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3048 гривень 26 копійок.\~\~ Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (надалі - Порядок). Згідно п.п. 2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як вбачається зі змісту п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитногодоговору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У п.п. 42, 43 постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15 зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Крім того, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Таким чином, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису, вже були не чинні. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження№ 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Однак, кредитний договір №Р99.172.76152, який укладений між 09 лютого 2015 року ПАТ «Ідея Банк» та позивачем [PERSON] , копія якого наявна в матеріалах справи, на підставі якого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено спірний виконавчий напис та вирішено стягнути у безспірному порядку з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість, нотаріально не посвідчений, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що на підставі вказаного кредитного договору стягнення заборгованості не може провадитися у безспірному порядку. Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідачем ТОВ «ФК «Аланд» також не надано документів, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис та свідчить про його вчинення у відповідності до законодавства України. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а також, що заборгованість була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також, позивач стверджує, а відповідачем не надано жодних заперечень, що нотаріус не повідомив його про те, що до нього звернувся відповідач із заявою про вчинення виконавчого напису, при цьому доказів направлення відповідачем на адресу позивач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса матеріали справи не містять, тобто про існування заборгованості та її розмір позивач не був проінформований, в зв`язку з чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або надати письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу. Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тисячник Р.Р., підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №0.4477956318.1 від 29 липня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок (а.с.1). Крім того, у межах даної цивільної справи позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку ухвалою суду задоволено у повному обсязі. Відповідно до платіжної інструкції №0.4477964269.1 від 29 липня 2025 року, позивачем при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову сплачений судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (а.с.2). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову та заяви про забезпечення позову судовий збір у загальній сумі 1816 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved