Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ до суду\~із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , понад п`ять років у період з 12.03.1997 до [INFO] - дня смерті спадкодавця [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] , [INFO] , з 1997 року проживала однією сім`єю, фактично як чоловік і дружина, без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Проживаючи однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки як подружжя, спільний бюджет, разом проводили поточні ремонти в будинку, в якому спільно проживали, спільно вели домашнє господарство і проводили свята та інше. Протягом останніх років життя [PERSON] хворів і під час погіршення стану його здоров`я заявниця піклувалася про нього. За життя заявниця і [PERSON] мали намір зареєструвати шлюб, однак не встигли у зв`язку зі смертю останнього. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2021, виданим Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 307 від 24.06.2021. Заявниця здійснила поховання [PERSON] та державну реєстрацію смерті останнього в органах реєстрації актів цивільного стану. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7325 га, яка розташована на території колишньої Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Крім заявниці, у [PERSON] відсутні будь-які інші спадкоємці. Заявниця прийняла спадщину, оскільки постійно спільно проживала з [PERSON] до дня його смерті, а також подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Станом на даний час, [PERSON] бажає реалізувати своє право на спадщину, однак звернувшись до Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, 10.07.2024 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з огляду на те, що вона не має документів, які підтверджують родинний зв`язок або спільне проживання з спадкодавцем протягом п`яти років до дня смерті. Тому, для захисту своїх прав, заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , понад п`ять років у період з [INFO] до [INFO] - дня смерті спадкодавця [PERSON] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.05.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено судове засідання по справі та зобов`язано Другу тростянецьку державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заявниця [PERSON] та її представник в судовому засіданні 07.08.2025 заяву підтримали та просили заявлені вимоги задоволити. Заявниця зазначила, що з [PERSON] проживали в с. Красногірці в одному будинку, планували зареєструвати шлюб, однак [PERSON] захворів та раптово помер. Дітей у померлого не було, виховували разом двох дітей заявниці. Представник заявниці зазначив, що [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у відносинах, які фактично є близькими до відносин чоловіка та дружини, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, та з 1997 проживали разом однією сім`єю. Після смерті [PERSON] вона є єдиною спадкоємицею, однак не може оформити свої спадкові права через відсутність підтверджуючих документів про спільне проживання. В судове засідання 10.09.2025 заявниця та її представник не з`явилися. Представник заявниці надав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі заявниці. Представник заінтересованої особи Тростянецької селищної ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника заінтересованої особи за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Оскільки повне рішення проголошено 15.09.2025, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 10.09.2025, датою ухвалення даного рішення є саме 15.09.2025 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у віці 63 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.06.2021 Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 307 ( а.с. 8). З державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №099325 від 06.12.2025 вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,7325 га. Таким чином, на день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,7325 га, кадастровий №0524181800:01:002:0287, яку має намір успадкувати [PERSON] . Разом з тим, у постанові Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.07.2024 №196/02-31, від 14.08.2025 №152/02-31 вказано, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] оскільки не надано документів, що підтверджують родинний зв`язок з померлим або факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем протягом п`яти років(а.с.64). Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований з 12.03.1997 та проживав до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Ілляшівського старостинського округу від 22.05.2025 №02-18/1/57, виданої на підставі записів погосподарської кники К-1, номер об`єкта погосподарського обліку 090012-1.(а.с. 10) За вищезазначеною адресою також зареєстрована заявниця [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 15.05.2008 (а.с.6). З довідки Ілляшівського старостинського округу від 05.02.2025 №02-18/14, вбачається, що [PERSON] проживала та вела спільне господарство разом [PERSON] , який помер [INFO] . З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, наданої Другою тростянецькою державною нотаріальною конторою Вінницької області 30.06.2025, вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла, інші спадкоємці відсутні, заповіт померлим за життя не складався. Крім того, вказаний факт проживання однією сім`єю підтверджено показами свідка [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , з приводу заявлених вимог пояснила, що заявницю та її чоловіка [PERSON] знає давно, оскільки є сусідами та підтвердила, що померлий [PERSON] та [PERSON] проживало разом тривалий час, спільних дітей не мали, виховували дітей заявниці, разом побудували житловий будинок. При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~ (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у постанові Верховного Суду № 320/948/18 від 10.04.2019 року у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно ч. 2\~ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Верховний Суд у постанові №643/6799/17 від 29.10.2019 зазначив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Суд також враховує роз`яснення, Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч.1\~ст. 89 ЦПК України \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, які б підтверджували факт спільного проживання однією сім`єю разом з спадкодавцем більше п`яти років, заважає заявниці реалізувати свій законний інтерес, спрямований на її право на спадкування. Аналізуючи подані заявником документи, суд приходить до висновку,\~що [PERSON] , який помер [INFO] , спільно проживав в одному житловому будинку разом з [PERSON] в період з 12 березня 1997 року до дня своєї смерті, разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. Вказані обставини підтверджуються також показаннями свідка. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявниці та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у\~ст.2 ЦПК України. Беручи до уваги те, що з метою недопущення порушення спадкових прав заявниці, реалізація яких залежить від доведеності факт спільного проживання однією сім`єю разом з спадкодавцем більше п`яти років, проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини, на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у наданих суду доказах, а тому вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення. Згідно ч. 7 ст.\~294\~ЦПК\~України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved