Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

02 травня 2025 року, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, [PERSON] , на її користь, аліментів на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання, до 13.02.2026, оскільки син навчається у комунальному закладі «Чернігівське вище професійне училище» Чернігівської обласної ради за денною формою здобуття освіти та потребує матеріальної допомоги. Позов обґрунтований тим, що у сторін від шлюбу , який розірвано, є син [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачкою та навчається у комунальному закладі «Чернігівське вище професійне училище» Чернігівської обласної ради за денною формою навчання, термін закінчення якого 13.02.2026 року . Відповідач участі в утриманні сина не бере. Син позивачки знаходиться на її повному матеріальному утриманні та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини слугували підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду з повідомлення сторін . Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, відповідно до якого позов не визнає в повному обсязі. В поданій заяві по суті акцентує увагу суду на тому, що після розірвання шлюбу між сторонами, на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.12.2014 року по справі № 748/3532/14-ц з нього стягувалися на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 грудня 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття [INFO] . Після досягнення повноліття старшим сином він продовжує сплачувати аліменти на меншого сина [PERSON] . Вказує, що доказів проживання та перебування сина [PERSON] на утриманні позивачки матеріали справи не місять, а його син [PERSON] проживає разом зі співмешканкою у м. Чернігові у гуртожитку, де орендує кімнату. Також син має періодичні підробітки, навчальний заклад не відвідує, він як батько час від часу надає йому грошові кошти. При ухваленні рішення просить суд врахувати його сімейний та майновий стан, а саме наявність окрім синів [PERSON] та [PERSON] , доньки - [PERSON] [INFO] та наявність на утриманні непрацездатної хворої матері [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги просила суд їх задовольнити, з тих підстав, що є матір`ю двох дітей, один з яких [PERSON] навчається у навчальному закладі, у зв`язку з чим має потребу у наданні матеріальної допомоги, яку вона в повному обсязі не змозі йому забезпечити так як отримує мінімальну заробітну плату. Вказала, що [PERSON] в перший місяць навчання проживав у гуртожитку, але через постійні повітряні тривоги та через хвилювання за його життя, на даний час проживає з нею. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що [PERSON] не проживає з матір`ю, а живе зі співмешканкою у м. Чернігові, підробляє, а тому має дохід, а у відповідача на утриманні є ще дитина від іншого шлюбу [PERSON] 2020 року народження та його мати [PERSON] , яка є особою непрацездатного віку та отримує мінімальну пенсію., якої не вистачає для її потреб. Заслухавши учасників судового розгляду, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як встановлено у ході судового засідання, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2017 року. рішення набрало законної сили 20.12.2017 року. ( а.с 34) Відповідно до свідоцтва про народження серії « [NUMBER] від 06 лютого 2007 року, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції [INFO] народився [PERSON] і його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) На підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року по справі № 748/3532/14-ц з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 грудня 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття [INFO] ( 33) З довідки Новобілоуської сільської ради № 175 від 09.05.2025 року вбачаються відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] , а саме зареєстровано 5 осіб за вказаною адресою, серед яких в тому числі й серед інших: [PERSON] [INFO] з 17.10.2002 року, [PERSON] [INFO] з 30.12.2008 року ( а.с 25) На час розгляду справи [PERSON] навчається у комунальному закладі «Чернігівське вище професійне училище» Чернігівської обласної ради за професією «Токар. Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів» з 01.09.2024 року за денною формою навчання . Термін закінчення навчання 13 лютого 2026 року. Навчання безкоштовне, перебуває на неповному державному забезпеченні ( а.с 8) Відповідно до відповіді № 1477720 від 13.06.2025 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів , отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами [PERSON] отримує стипендію від КЗ «Чернігівське ВПУ», станом на час розгляду справи відомості про інші джерела доходів відсутні ( а.с 26) Згідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2025\\004664408 від 09 квітня 2025 року відповідач [PERSON] з 25.05.200 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с 35) З дослідженої довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради за № 2339 від 09.04.2025 року , вбачається, що з відповідачем за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с.36) Відповідач [PERSON] , крім [PERSON] [INFO] , має ще двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , підтвердженням чого є досліджені свідоцтва про народження дітей ( а.с 38, 39) З дослідженого свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.05.1984 р. вбачається, що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] ( а.с 40) З дослідженого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2013 року вбачається, що [INFO] у віці 58 років помер [PERSON] батько відповідача ( а.с 42) Мати відповідача [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] ( а.с 41) За висновком магнітно-резонансно томографії попереково-крижового хребта № 78735 пацієнта [PERSON] у останньої наявний наступний діагноз: МР- картина стресових - переломів крижової кістки, вертикальних на рівні обох бокових мас, поперечного на рівні тіла S3 хребця. Поширені дегенеративно-дистрофічні зміни переково-крижового відділу хребта - остеохондроз, спондіолартроз, деформуючий спондільоз. Антелістез L5 хребця на тлі спонділолізу І ст., з дифузною дорзальною протрузією дмску L5-S1 з різким біфорамінальним стенозом. На тлі циркулярно-біфорамінальної протрузії правобічна форамінальна грижа диску L4-L5, з різким правобічним форамінальним стенозом ( а.с 43) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Позивач довела належними доказами право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача так як син, який продовжує навчання зареєстрований з нею за адресою : [ADDRESS] що підтверджено письмовими доказами ( а.с 25) Відповідач у заяві по суті зазначав, що його син мешкає в орендованій квартирі зі співмешканкою, разом з тим матеріалами справи вказана обставина належними доказами не підтверджена. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є студентом комунального закладу «Чернігівське вище професійне училище» Чернігівської обласної ради, який навчається за денною формою навчання, терміном до 13 лютого 2026 року. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, відповідно має змогу надавати матеріальну допомогу своєму синові, який навчається. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Під час розгляду даної справи доказів надання матеріальної допомоги своїй матері [PERSON] відповідачем не надано. Крім того, під час судового розгляду позивач повідомила, що у [PERSON] є ще донька, яка також має обов`язок утримувати свою матір, якщо вона потребує матеріальної допомоги. Суд зауважує, що, [PERSON] є особою пенсійного віку, яка отримує пенсію за віком, розмір якої в силу визначених законодавчих гарантій є не нижчим за прожитковий мінімум, встановленого законом, а відповідно під час розгляду справи не доведено тієї обставини, що мати відповідача потребує матеріальної допомоги, а відповідач надає їй таку допомогу. Разом з тим, при ухваленні рішення суд враховує, що у відповідача на утриманні є донька [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з ним, а також ту обставину, що на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] . Виходячи з принципів розумності та справедливості, визначаючи розмір аліментів, суд оцінивши матеріальний стан відповідача з`ясувавши можливість надання ним матеріальної допомогу, утримання відповідачем інших двох дітей та потребу в надання матеріальної його синові який навчається та не має самостійного заробітку, окрім стипендії, розмір якої не може забезпечити рівень побутових потреб, суд вважає, що достатнім розміром для стягнення з відповідача аліментів, який встановить баланс між його обов`язком по сплаті аліментів та правами повнолітньої дитини на отримання матеріальної допомоги на період навчання, буде стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, що буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співмірним можливостям батька надавати таку допомогу з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дитини, яка навчається, виходячи з доходу відповідача, та не порушить прав сторін. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня звернення з позовом. Днем звернення до суду є 02 травня 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивача задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial