Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

12\~травня 2025\~року позивач\~ [PERSON] ,\~звернулась в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON] , в якій просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними братами як по батьку, так і по матері, та відповідно біологічними онуками позивача, що підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 25.11.2024 року. [PERSON] , [INFO] є рідним братом [PERSON] та [PERSON] по матері. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та веде асоціальний спосіб життя, що негативно впливає на дітей. [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей, з нею проводилася профілактична робота щодо подолання складних життєвих обставин, налагодження ситуації в родині, але позитивних результатів досягти не вдалося. Відповідач не бажає нічого міняти в своєму житті. [PERSON] у вересні 2024 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за невиконання нею батьківських обов`язків. У вересні 2024 року будинок [PERSON] постраждав від пожежі та став непридатним для проживання в ньому дітей. Наказом служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 23.09.2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] тимчасово було влаштовано до родини біологічної бабусі [PERSON] . За весь період перебування дітей у позивача [PERSON] не надавала матеріальної допомоги на їх утримання, не спілкувалася з дітьми, не цікавилася їх життям. Батько [PERSON] та [PERSON] був призваний на військову службу та загинув [INFO] . Батько [PERSON] записаний відповідно до ст. 135 СК України. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дітьми в обсязі для їх нормального самоусвідомлення. В зв`язку з самоусуненням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить позбавити останню батьківських прав відносно дітей та стягнути аліменти на їх утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, з обставин викладених в позові. Додатково пояснила, що має сина [PERSON] , який перебував у відносинах з [PERSON] близько 8 років. Шлюб офіційно між ними не був зареєстрований. [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Коли загинув батько [PERSON] , то [PERSON] отримала виплати на дитину, придбала будинок та почала проживати там з [PERSON] та дітьми. [PERSON] перебувала за кордоном, коли дізналася від сина, що сталася пожежа в будинку та діти в лікарні і їх хочуть забрати, то відразу повернулася до України і вже рівно рік, як вона живе в Україні. Навідувала дітей у лікарні, годувала їх, також зверталася до служби у справах дітей, щоб допомогли їй забрати дітей до себе до додому. ЇЇ син [PERSON] є біологічним батьком двох дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON] , відповідно діти є її онуками, що підтверджується генетичною експертизою. Вже після лікарні, діти перебували в [PERSON] і до сьогоднішнього часу вони в неї. Коли позивач забрала дітей, то старший син [PERSON] [PERSON] не знав математики, вона наймала репетитора, і зараз в нього немає проблем з предметами, дитина дуже розумна. [PERSON] з дітьми спілкувалася дуже рідко, за весь час приблизно п`ять разів. Останній місць відповідачка почала телефонувати частіше, але не приходила до дітей. Вважає, що діти повинні жити нормально, не бачити матір в нетверезому стані. Не раз говорила, щоб [PERSON] влаштувалася на роботу. Позивач постійно ходить на батьківські збори до [PERSON] , також влаштувала в садочок [PERSON] та [PERSON] . Діти перебувають на її матеріальному утриманні. Матеріальної допомоги [PERSON] ніколи не надавала та не надає, ніколи в школу не ходила та не цікавилася успіхами старшого сина. Спосіб життя, який вела [PERSON] та син позивачки [PERSON] не спряв розвитку для дітей. Тому хоче огородити онуків від такого виховання, яке в них було раніше та дати їм краще майбутнє. В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти позову. Додатково пояснила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з жовтня 2015 року до 2016 року. [PERSON] є батьком [PERSON] . Через деякий час розійшлися, проте шлюб між ними розірвано було не відразу. З 2018 року почала проживати із сином позивачки [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Оскільки виникали із [PERSON] конфлікти, тому не записувала його батьком дітей. Коли загинув батько [PERSON] , то [PERSON] отримала кошти на дитину [PERSON] та купила будинок, в якому вона проживала з дітьми та [PERSON] . У неї зі співмешканцем [PERSON] виник конфлікт, вони посварилися, вона залишила дітей на [PERSON] і пішла з дому. Як потім дізналася, [PERSON] також залишив дітей самих вдома, де сталася пожежа і дітей забрали до лікарні. Коли відібрали дітей, то [PERSON] повинна була навести порядок та зробити умови для проживання дітей, проте вона його не зробила, тому дітей не повернули і вони зараз знаходяться у позивача. Дітей за останній рік навідувала близько п`яти разів. Матеріальної допомоги не надає. Хотіла, щоб її не позбавляли батьківських прав відносно дітей. В судовому\~засіданні представник\~третьої особи Виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування, повідомив, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Додатково пояснив, що [PERSON] сама пройшла шлях вилучення із сім`ї, бо її матір неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, тому службою у справах дітей, було подано позов до суду про позбавлення батьківських прав і [PERSON] була відібрана разом із братом від матері. Неодноразово проводилася профілактична робота соціальної служби з відповідачем щодо належного виконання батьківський обов`язків, які не дали ніяких результатів. Коли [PERSON] придбала будинок, де проживала з дітьми та [PERSON] , до неї неодноразово приходили працівники соціальної служби, проте потрапити в будинок вони не могли, до них ніхто не виходив. У відповідача була можливість змінити всі обставини та приділяти більше уваги дітям, проте вона цього не робила, а залишила дітей на [PERSON] , який схильний до вживання наркотичних препаратів. Це говорить про те, що мати пішла і не хвилювалася за дітей. Сталася пожежа і діти були госпіталізовані до лікарні, а вже потім були передані позивачу під опіку. Жодних позитивних змін у поведінці відповідача щодо ставлення до дітей від дня вилучення дітей до сьогоднішнього дня не відбулося. Відповідач, як мати, нічого не вчинила для того, щоб повернути дітей, а тому на засіданні комісії було вирішено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її трьох дітей. Реальних кроків, щоб виконувати свої материнські обов`язки, служба у справах дітей не бачить, тому підтримує позовні вимоги і висновок, який був наданий до суду. Заслухавши вступне слово учасників справи, свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, оцінивши наявні у справі докази, суд доходить таких висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. З 9 жовтня 2015 року відповідач перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано на підставі рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.03.2020 року (а. с. 95 96). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю вказана [PERSON] , а відомості про батька записано відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження та Витягом з Державного реєжстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 9, 83). [PERSON] , [INFO] , який вказаний батьком у свідоцтвах про народження дітей [PERSON] та [PERSON] , загинув [INFO] , захищаючи батьківщину, що підтверджується сповіщенням сім`ї №107 від 16.09.2022 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а. с. 16, 74, 75 76). Згідно з наказом №26/24-ОД від 23.09.2024 року служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю, було вилучено з родини [PERSON] та тимчасово влаштовано у родину [PERSON] , [INFO] , до 23.03.2025 року включно, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 25). В подальшому, на підставі наказу №10/25-ОД від 24.03.2025 року служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області продовжено тимчасове влаштування зазначених дітей до родини позивача на строк до 24.08.2025 року ( а. с. 12). Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №222 від 15.05.2025 року малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено позивача їх опікуном (а. с. 99). З висновку №45322 Медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» генотипоскопічного дослідження від 25.11.2024 року, вбачається, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є повними сіблінгами, складає 99,99%. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , належать до однієї батьківської лінії, тобто мають спільного батька, вірогідність чому складає 99,97%. Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічною бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99%. (а. с. 31) При цьому, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, який з пояснень позивача та відповідача є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .(а. с. 82). Згідно з ст.\~165\~СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї, є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51\~Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена уст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 30\~березня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~усиновлення і\~про позбавлення\~та поновлення\~батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі №147/277/24. З листа Олександрійського міського центру соціальних служб від 14.07.2025 року вбачається, що родина [PERSON] виховує трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та проживає за адресою : [ADDRESS] . Отримувала послугу соціального супроводу з 06.02.2023 року до 05.02.2024 року. Причиною надання послуги соціального супроводу сім`ї було ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Співмешканець [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насилля, проявляв агресію, проте [PERSON] відмовлялася заявляти до органів поліції щодо факту насилля в сім`ї. У зв`язку з тим, що батько [PERSON] та [PERSON] загинув на війні, [PERSON] отримала кошти по втраті годувальника та придбала будинок. Під час перевірки умов проживання дітей, фахівцями було виявлено порушення санітарно-гігієнічних умов проживання, неприємних запах в приміщенні, занедбаний вигляд дітей, несприятливий психологічний клімат в сім`ї. Влітку 2024 року сталася пожежа в дитячій кімнаті через те, що [PERSON] зі співмешканцем були у стані вживання наркотичних засобів, були невзмозі наглядати за дітьми і молодший син сірниками підпалив подушку. [PERSON] була неодноразово попереджена про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та необхідність відповідального ставлення до збереження життя і здоров`я її дітей, щодо наслідків вживання наркотичних засобів та психоактивних речовин, щодо попередження фізичного насилля в сім`ї. Однак [PERSON] не покращила умови проживання дітей, не зробила ремонт в кімнаті після пожежі, санітарно-гігієнічні умови не створені для життя та розвитку дітей (а. с. 62). Відповідно до клопотання від 09.05.2024 року Гуманітарного ліцею Олександрійської міської ради Кіровоградської області, вбачається, що дирекцією порушено питання перед начальником служби у справах дітей Олександрійської міської ради, про проведення відповідної роботи із здобувачем освіти 2-А класу [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . За інформацією класного керівника, [PERSON] в ІІ семестрі систематично пропускає уроки, за словами матері дитина хворіє та довідки про хворобу не пред`явлено. З 08.04.2024 року був відсутній на заняттях. В даний період часу [PERSON] проживає разом з матір`ю, вітчимом та двома молодшими братами. Комісією у складі шкільного психолога, класного керівників та представника батьківського комітету 08.05.2024 року зроблено візит до [PERSON] з метою обстеження житлово-побутових умов, проте [PERSON] на дзвінки не відповідала та двері не відчинила, потрапити в будинок комісія не змогла (а. с. 63). З акту обстеження умов проживання від 31.05.2024 року вбачається, що не вдалося обстежити умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 65) Відповідача було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді попередження, що підтверджується постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.09.2024 року. Зі змісту постанови вбачається, що [PERSON] за місцем свого проживання не виконувала батьківські обов`язки згідно ст. 150 СК України по вихованню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в результаті чого не забезпечила необхідні умови проживання своїх дітей, в будинку захаращені кімнати, діти брудні, речі та сміття розкидані у будинку, відсутні продукти (а. с. 97 98). З акту обстеження умов проживання від 23.09.2024 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між [PERSON] та дітьми доброзичливі стосунки, для дітей створені всі необхідні умови. Діти мають бажання проживати в родині бабусі (а. с. 64). З характеристики, наданої Гімназії №15 Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 17.03.2025 року № 01-27/60, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , учень 2-Б класу, має статус «дитина, залишена без батьківського піклування» і тимчасово влаштований у родину гр. [PERSON] . Бабуся приймає активну участь у житті дитини. За п`ять місяців учень зарекомендував себе, як старанний, чемний, добросовісний і вихований хлопчик. [PERSON] має гарні товариські стосунки з усіма учнями класу. [PERSON] забезпечений всім необхідним для навчання, в тому числі і дистанційного. Вихованням [PERSON] займається лише бабуся. Батьки зовсім не приймають участі в житті дитини, жодного разу не приходили до школи, не цікавилися навчанням сина (а. с. 14). З характеристики, наданої від старшого будинку [PERSON] , вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З жовтня 2024 року за вказано адресою проживає також троє її онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час проживання скарг від сусідів не було, [PERSON] доброзичлива, чуйна та ввічлива. Утримує та займається вихованням дітей. Діти доглянуті, охайні, гарно вдягнуті. В спілкуванні чемні та виховані. [PERSON] бере активну участь в громадських зборах та підтримує добрі стосунки з сусідами (а. с. 15). Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дітей. Обґрунтовуючи такий висновок, орган опіки та піклування посилався на те, що відповідач перебувала на обліку в службі у справах дітей як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, однак профілактична робота позитивних результатів не дала. [PERSON] не бажала нічого міняти в своєму житті, в тому числі і ставлення до дітей та батьківських обов`язків. З 23.09.2024 року діти влаштовані до родини біологічної бабусі та за весь період перебування дітей в опікуна [PERSON] не надавала матеріальної допомоги на їх утримання, не спілкувалася з дітьми, не цікавилась їх життям ( а. с. 13). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] більше десяти років та інколи приходить до неї в гості. Спочатку [PERSON] була за кордоном в Ізраїлі, а вже рік, як повернулася в Україну із-за дітей. Оскільки син [PERSON] проживав з [PERSON] та вони мають спільних дітей [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] дитина від першого шлюбу. Знає, що сталася пожежа і дітей було забрано до лікарні. З того часу, як [PERSON] повернулася додому, то вона забрала дітей з лікарні і проживає з трьома дітьми. Умови для проживання чудові. Завжди діти нагодовані, охайні. Приходила в гості на день народження середньої дитини [PERSON] , то для дітей створенні всі умови для комфортного життя. За весь час ні разу не бачила [PERSON] . Тільки зі слів позивача знає, що відповідач один раз приходила. Не бачила, щоб [PERSON] проводила час із дітьми на прогулянках. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] близько 30 років. Йому відомо, що [PERSON] проживала з сином позивача [PERSON] та дітьми спочатку в квартирі [PERSON] , а зараз позивач проживає з трьома дітьми, матір`ю, яких є [PERSON] , а позивач є їх бабусею. Бачив [PERSON] один раз весною 2025 року. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Отже, з наданих суду доказів, пояснень учасників справи та показань свідків, судом встановлено, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, практично не спілкується з ними, не проявляє до них материнської турботи, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, свідоме та тривале нехтування нею своїми обов`язками призвело до створення загрози життю та здоров`ю дітей, наслідок чого сталася пожежа і діти були госпіталізовані до лікарні, а потім влаштовані в сім`ю позивача. Сім`я відповідача тривалий час перебувала під супроводом соціальних служб, які надавали відповідну допомогу відповідачу з метою покращення умов проживання, виховання та навчання дітей, однак відповідач цим свідомо знехтувала. При цьому, обставини проживання дітей разом з відповідачем до вересня 2024 року та підстави вилучення дітей у відповідача, внаслідок винної поведінки саме відповідача, яка за тривалий час не покращила свого відношення до дітей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками. Після вилучення дітей та поміщення в сім`ю позивача, тобто майже протягом одного року, в тому числі і після відкриття провадження у цій справі, відповідач не змінила свого ставлення до батьківських обов`язків та до дітей, лише декілька раз за рік їх відвідала, практично не цікавилась їхнім життям, навчанням, жодної матеріальної допомоги дітям не надала, фактично переклавши ці обов`язки на позивача. Заперечення відповідача щодо позбавлення батьківських прав, засноване на бажанні змінити своє ставлення до батьківських обов`язків, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки відсутні конкретні факти та відповідні дії відповідача, спрямовані на належне виконання батьківських обов`язків. Відповідачем не доведено її твердження, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми. Зокрема, відповідач до служби у справах дітей чи суду з відповідними вимогами не зверталася. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №753/2025/19, від 29.07.2021 року у справі №686/16892/20, від 07.12.2022 року у справі №562/2695/20, від 03.08.2022 року у справі №306/7/20, від 11.01.2023 року у справі №461/7447/17. Статтею 89\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх дітей та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими, зокрема, ст. 150 СК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дітей, що сприятиме захисту інтересів дітей. Звертаючись з позовною заявою, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно з відповідача. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.\~166\~СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Частиною 1 статті 182\~СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182\~СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як мати, зобов`язана матеріально утримувати дітей, та визначаючи аліменти в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), бере до уваги вищенаведені обставини справи. Частиною 1 статті 191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 12 травня 2025 року, отже аліменти стягуватимуться з 12 травня 2025року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач просила не стягувати з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. В той же час, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову в частині стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн , від сплати якого звільнена позивач.

Outcome: approved