Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Юхимович С.А. 14.08.2025 звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. В позовній заяві вказав, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем після померлої за законом. Бажаючи юридично оформити спадкові права на даний будинок позивачка звернулася до Лубенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була мотивована тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , після [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві позов визнав повністю. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2009 (а.с.13). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 04.07.2011 (а.с.14). Відповідно до довідки № 02.1-28/156 від 12.02.2025 виданої виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про те, що згідно записів погосподарської книги № 4 за 2006-2010 роки за особовим рахунком домогосподарства № 358 значиться, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована у житловому будинку за номером [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] та протягом шести місяців з дня її смерті за цією адресою були зареєстровані дочка померлої [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] (а.с.15). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1067/02-31 від 03.07.2025, вбачається, що в Оржицькій державній нотаріальній конторі 04.09.2009 відкрито спадкову справу №325/2009 на майно померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Інших заяв про прийняття/відмову в справі немає. 02.08.2011 та 28.09.2011 [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та грошові заощадження. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1069, виданого державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області Потапенко Л.Д., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, яка розташована на території Оржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області, що належала померлій, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №010348, від 10.12.2003,яка передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,52 га (а.с.26). Разом з тим, державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. постановою № 1067/02-31 від 03.07.2025, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього. Належність спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до технічного паспорту до складу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , входять наступні будівлі та споруди: Житловий будинок - А-1; Погріб - Б; Сарай В; Сарай-прибудова в; Гараж Г; Навіс Д; Літній душ Е; Вбиральні Є; Огорожа - №1,3, Ворота з хвірткою - №2; Вигрібна яма - №4; Водопровід - №5; Газопровід - №6 (а.с.5-7). Згідно звіту про оцінку нерухомого майна - вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 276600 грн (а.с.23). Відповідно до листа КП «Лубенське МБТІ» № 216 від 06.03.2025, станом на 31.12.12 року, за адресою: [ADDRESS] , право власності на житловий будинок не зареєстровано (а.с.16). Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, представник позивача надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні спадкових прав позивача, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вказані норми чинного законодавства, а також на те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула або володіла спірним майном неправомірно в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved