Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позов мотивований тим, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] . Відомості про батька дітей внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20.11.2019 року малолітні діти були відібрані у матері без позбавлення батьківських прав, стягнуто аліменти на утримання дітей. Розпорядженням голови Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 14.02.2020 р. №38 опікуном над малолітніми призначено [PERSON] . До 24.02.2022 року діти разом з опікуном проживали у м. Херсоні. Відповідачка за адресою реєстрації не проживає, фактично мешкає у м.Харків. За період проживання на території Чорнобаївської сільської ради відповідачка зарекомендувала себе негативно, на неї неодноразово надходили скарги, схильна до вживання алкоголю, участі у вихованні дітей не брала, не піклувалась про їх стан здоров`я, матеріально не допомагала. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини не явки суд не повідомляла, відзив не подано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданим повторно 10.07.2019 року серії [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданим повторно 10.07.2019 року серії [NUMBER] . Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00023058586 та №00023058131 від 06.06.2019 року відомості про батька [PERSON] та [PERSON] внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Заочним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20.11.2019 року у справі №648/2121/19 відібрано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано дітей органу опіки та піклування; стягнуто з [PERSON] на користь органу опіки та піклування аліменти на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , року народження, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 21.12.2019 року. Розпорядженням голови Білозерської районної державної адміністрації від 13.01.2020 року №7 «Про надання статусу малолітнім [PERSON] , [PERSON] » надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у зв`язку із відібранням у матері. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 14.02.2020 року №38 призначено [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання малолітніх разом з опікуном. За довідкою Чорнобаївської сільської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області від 08.01.2025 р. №08 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з травня 2019 року. Згідно листа Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області від 07.01.2025 р. №124/36.3/01-25 [PERSON] тимчасово проживає в [ADDRESS] та планує повернутися на постійне місце проживання в с. Чорнобаївка в кінці січня 2025 року. Відповідно до характеристики №07 від 08.01.2025 року Чорнобаївської сільської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, [PERSON] з травня 2019 року на території Чорнобаївської сільської ради не проживає. За період проживання зарекомендувала себе негативно, до сільської ради неодноразово надходили усні скарги на її поведінку, схильна до вживання алкоголю. У вихованні дітей участі не брала, не піклувалась про їх стан здоров`я, матеріально не допомагала. Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради листом від 18.12.2024 р. №679/07-16 на лист Служби у справах дітей Чорнобаївської сільської ради повідомила, що до 24.02.2022 року мати дітей [PERSON] жодного разу не зверталась до служби у справах дітей з питання повернення [PERSON] та [PERSON] або організації зустрічі з доньками, не цікавилась їх станом здоров`я та розвитком, не надавала матеріальної допомоги на їх утримання. З висновку органу опіки та піклування Чорнобаївської сільської ради, затвердженого наказом Чорнобаївської сільської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області від 17.03.2025 р. №206, орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням своїх дітей не займається, належним чином матеріально їх не забезпечує, необхідних умов для розвитку дітей не надає, не цікавиться їх долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні малолітніх дітей, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Такі дії відповідачки негативно впливають на розвиток дітей, внаслідок чого суд дійшов переконання, що в подальшому у дітей може складатись враження щодо відсутності підстав піклуватися та виховувати свою дитину тощо. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей, оскільки байдужість відповідачки до дітей свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачкою суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 22 вересня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved