Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальність\~«Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал»звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №3888484 в розмірі 35019,00 грн., а також стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 12 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3888484, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 10000,00 грн. і зобов`язувалась повернути його із сплатою процентів та інших платежів комісії за його користування у термін встановлений договором. Пунктом 7.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. 18 жовтня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №77-МЛ/Т, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №3888484 від 12 червня 2021 року. Однак, відповідачка належним чином умов кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 35019,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8146,00 грн., заборгованість за відсотками 26173,00 грн., заборгованість за комісією 700,00 грн. Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01 липня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеними договорами кредиту/та договором відступлення прав вимоги. Так, 12\~червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3888484 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору). Сума кредиту (загальний розмір) становить 10000,00 гривень. Кредит надається загальним строком на 19 днів з 12 червня 2021 року (дата надання кредиту). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.07.2021 року, (пункт 1.4 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 12372,00 грн. (пункт 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту: 700,00 грн., яка нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 1672,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). Кредитор без згоди позичальника може відступити свої права вимоги за договором будь якій іншій особі (пункт 3.2.6 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачці у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом. Графіком платежів за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом . ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 10000,00 гривень [PERSON] на рахунок [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення 48610777 від 12 червня 2021 року. На ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку [NUMBER] . На картковий рахунок [NUMBER] 12.06.2021 року дійсно було зараховування коштів у сумі 10000,00 грн., що підтверджується довідкою №БТ/Е -8339 від 23.07.2025 АТ « Універсал Банк». 18 січня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №77-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників. Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 18 січня 2021 року. Згідно платіжного доручення №47756 від 19 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» кошти згідно договору відступлення прав вимоги №77-МЛ/Т від 12 червня 2021 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №77-МЛ/Т від 18 січня 2021 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги [PERSON] за кредитним договором №3888484 на загальну суму 35019,00 гривень. Згідно з наданими позивачем відомостями про щоденні нарахування та погашення, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №3888484 від 12 червня 2021 року становить 35019,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8146,00 грн., заборгованість за відсотками 26173,00 грн., заборгованість за комісією 700,00 грн. При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України\~також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, [PERSON] уклала кредитний договір шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, проте в порушення умов договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, доказів зворотнього матеріали справи не містять. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Уклавши договір відступлення прав вимоги №77-МЛ/Тпозивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідачки за кредитними зобов`язаннями за договором №3888484, яке передав первісний кредитор. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У зв`язку\~з порушенням\~зобов`язань\~відповідачка має\~заборгованість перед\~ТОВ "Фінансова\~компанія"\~Кредит-Капітал" за кредитним договором №3888484 від 12 червня 2021 року в сумі 35019,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8146,00 грн., заборгованість за відсотками 26173,00 грн., заборгованість за комісією 700,00 грн. Банком було надіслано [PERSON] досудову вимогу про усунення порушень умов договору №3888484 від 12.06.2021 року, а саме негайно погасити заборгованість в сумі 35019,00 грн.. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, доказів погашення відповідачкою за кредитним договором суду не надано, а відтак суд вважає доведеною наявність такої заборгованості відповідачки перед Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія «Кредит\~Капітал" у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд також враховує, що відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, не спростувала розрахунок суми позовних вимог, не подала доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, отже сума заборгованості нею не заперечується. Згідно\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги про надання правової допомоги №0206 від 02 червня 2025 року правову допомогу позивачу у справі відносно відповідачки [PERSON] надавало Адвокатське об`єднання «Апологет». Згідно Акту №157 наданимх послуг правової допомоги від 16 червня 2025 року вартість послуг становить 7000,00 грн., що підтверджується детальний опис наданих послуг. Представником позивача належними доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень, які були реальними, необхідними та обгрунтованими, отже суд стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі.\~ \~ \~ \~

Outcome: approved