Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . З 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключалися). Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 1355,10 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 40,65 грн. та інфляційні втрати у розмірі 172,10 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 42634,08 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1006,57 грн., пеня у розмірі 636,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4268,94 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 18518,66 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 456,53 грн., пеня у розмірі 302,32 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1985,83 грн.; зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1255,73 грн., зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 673,75 грн., що разом становить 73306,52 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 23.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] з 07.03.1995 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 05.02.1996 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 1355,10 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 40,65 грн. та інфляційні втрати у розмірі 172,10 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.01.2025 обліковується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 42634,08 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1006,57 грн., пеня у розмірі 636,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4268,94 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.01.2025 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 18518,66 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 456,53 грн., пеня у розмірі 302,32 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1985,83 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1255,73 грн. та зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 673,75 грн. Як вбачається з розрахунків відповідачі частково здійснювали оплату за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Таким чином, судом встановлено, що з огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржників у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для заборгованості за спожиті послуги. Щодо вимог про стягнення з відповідачів за період з січня 2024 року по січень 2025 року інфляційних втрат, пені та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514 грн. (3028 грн. : 2= 1514 грн.) у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved