Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 19.05.1990 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Свалявського районного суду від 17.03.2021 року розірвано. Зазначає, що у шлюбі в них народилося двоє дітей відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які на час розірвання шлюбу були повнолітні. Під час спільного проживання у шлюбі вони з чоловіком набули у власність нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,242 га., за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1041 га., за адресою [ADDRESS] . Вказує, що чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку вищевказаного майна, спадкоємцями якого являються їх з позивачкою спільні діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Позивачка змушена захистити своє право на визначення частки майна в спільному майні подружжя, а тому, просить розділити майно що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину вищевказаного майна. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.41). Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.38-39, 43-44). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.1990 року, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.03.2021 року розірвано (а.с.7-8). Відповідно до витягу про державну реєстрацію від 29.09.2011 року виданого КУП "Свалявське РБТІ" на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 22.09.2011 року Дусинською сільською радою [PERSON] належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] ; свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 05.04.2013 року виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Свалявського РУЮ Закарпатської області Мерзанич М.І. належить земельна ділянка площею 0,242 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2124082300:04:001:0006; свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 05.04.2013 року виданого державним реєстратором реєстраційної служби Свалявського РУЮ Закарпатської області Мерзанич М.І. належить земельна ділянка площею 0,1041 га для ведення особистого селянського господарства за адресою в [ADDRESS] , кадастрвий номер 2124082300:04:001:0007 (а.с.10-15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2023 року виданого Свалявським ВДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного-Міжрегіонального управління Міністерства юстиції - [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). За приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правовим змістом згаданої норми закону набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводи наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За приписами ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За встановлених у справі обставин, так як спірний житловий будинок та земельні ділянки набуті за час перебування сторін у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Outcome: approved