Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 95798, 63 гривень та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень. Заява обґрунтована тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 24.08.2020 кредитний договір №20116671032, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 41000 грн.; 23.07.2021 кредитний договір №1001930807201, за яким Позичальнику надано у сумі 40519 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала: 1) По кредитному договору від 24.08.2020 № 20116671032 - 55599.64 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 64 копійки) грн., з яких: 36608.04 грн. заборгованість за кредитом; 18991.6 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 23.07.2021 № 1001930807201- 40198.99 (сорок тисяч сто дев`яносто вісім гривень 99 копійок) грн., з яких: 21867.65 грн. заборгованість за кредитом; 5.9 грн. заборгованість процентами; 18325.44 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 95798.63 (Дев`яносто п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім грн 63 коп.) гривень. Детальні розрахунки заборгованості додаються до позовної заяви. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.08.2025 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2025 закрито підготовче провадження та призначино цивільну справу по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, прохав суд задовольнити позов, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином про причини не явки суду не повідомила. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 24.08.2020 кредитний договір №20116671032, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 41000 грн.; Тип кредиту 3000 гривень, Строк кредитування 12 місяців. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка 47,88%. 23.07.2021 кредитний договір №1001930807201, за яким Позичальнику надано у сумі 40519 грн. Строк 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості : 2,99%. Розмір процентної ставки 0.01 % річних. Як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитному договору від 24.08.2020 № 20116671032 - 55599.64 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 64 копійки) грн., з яких: 36608.04 грн. заборгованість за кредитом; 18991.6 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 23.07.2021 № 1001930807201- 40198.99 (сорок тисяч сто дев`яносто вісім гривень 99 копійок) грн., з яких: 21867.65 грн. заборгованість за кредитом; 5.9 грн. заборгованість процентами; 18325.44 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 95798.63 (Дев`яносто п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім грн 63 коп.) гривень. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим позивач звернувся до суду. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначає Закон України від 15.11.2016 «Про споживче кредитування». Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про споживче кредитування»). Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 201/10403/19. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Суд установив, що між сторонами АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит на умовах, визначених у заяві-анкеті. Заява підписана особисто відповідачем, умовами заяви передбачена сплата щомісячних періодичних платежів, комісії та процентів за користування кредитом. Також визначений кінцевий термін повернення кредиту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У підписаній відповідачем заяві чітко зазначено, що комісія нараховується за обслуговування банком кредитної заборгованості отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Розрахунок комісії за обслуговування кредиту від суми кредиту відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, відтак наявні підстави для стягнення вказаної комісії. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ ПУМБ, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача фізичної особи [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved