Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , через систему «Електронний суд», звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 14.02.2009 Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 41. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 14.02.2009 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак, їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у квітні 2025 року. Враховуючи, що вони з відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Враховуючи наявність неповнолітньої дитини та небажання відповідача приймати участь в оформленні розірвання шлюбу, вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 23 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та визначено позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви. 30 липня 2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 23.07.2025. Ухвалою судді від 01 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та провести судове засідання без фіксації технічними засобами про що також надала суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив провести судове засідання без технічної фіксації, про що також надав суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Враховуючи, викладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 лютого 1981 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 14.02.2009 зроблено відповідний актовий запис № 41, що підтверджується цифровою копією актового запису про шлюб. Після реєстрації шлюбу з відповідачем, позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується цифровою копією актового запису про народження № 306, складеного Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2025 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved