Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник, [PERSON] ) звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про народження № 797 від 16 квітня 2010 року, вчиненого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, у графі «батько» вказати громадянина [PERSON] , [INFO] ; змінити [PERSON] , [INFO] , по батькові з « [INFO] » на « [INFO] »,. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що з 04 квітня 2013 року заявник перебуває у шлюбі із [PERSON] . [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Біологічний батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] бажає усиновити дитину, так як після укладення шлюбу з [PERSON] вони проживають однієї сім`єю. [PERSON] вважає заявника своїм батьком. Стосунки в сім`ї дружні та довірливі, створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, заявник має стабільний майновий стан, який дозволяє забезпечити достатній рівень для утримання дитини. В судовому засіданні заявник та його представник - адвокати Цехмістер Є.В. заяву підтримали, просили задовольнити та надали пояснення по суті. Зокрема, заявник пояснив, що з 2012 року проживає однією сім`єю з [PERSON] та її сином [PERSON] , якого виховує як рідного. Дитина називає заявника батьком. Біологічним батьком дитини був брат заявника, який помер у 2011 році. Бажає не лише фактично, а й юридично стати батьком для [PERSON] , і це може бути досягнуто лише його усиновленням. Представник заінтересованої особи 1 - Малихіна О.С. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Пояснила, що [PERSON] під час спілкування з представниками служби у справах дітей без будь-якого тиску, в спокійному становищі повідомив, що йому подобається жити з заявником та заявив бажання, щоб його всиновили. Заінтересована особа 2 - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити заяву про усиновлення. Пояснила, що вона із [PERSON] проживає із 2012 року, у 2013 році зареєстрували шлюб. Батьком [PERSON] є брат заявника, з яким вона жила неофіційно, він помер у 2011 році. Заявник виховує дитину як рідну. [PERSON] коли почав ходити до школи став запитувати про батька, тоді йому розповіли як все сталося, з того моменту дитина бажає, щоб [PERSON] його всиновив. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] зазначив, що [PERSON] , якого він називає батьком, проживає тривалий час з ним однією сім`єю, бажає аби заяву про усиновлення задовольнили та було змінено його по батькові на « [INFO] ». Судом встановлено, що у висновку щодо доцільності усиновлення та відповідності його інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 80 від 27.05.2025, зазначено, що служба у справах дітей Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області вважає доцільним усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 7-9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.04.2013, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] 04 квітня 2013 року зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 3 (а.с. 13). [PERSON] протипоказань у зв`язку із станом здоров`я для усиновлення дитини не має, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 14-16). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.04.2010 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] , [INFO] , у заяві, справжність підпису на якій засвідчена нотаріусом, зазначила, що дає згоду на усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] - її чоловіком [PERSON] , [INFO] , з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2013 року (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 червня 2011 року Міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] помер [INFO] у віці 21 року, актовий запис № 1393 (а.с. 19). У своїй заяві, написаній в присутності в.о. начальника служби у справах дітей Соколівської сільської ради, неповнолітній [PERSON] зазначив, що не заперечує проти його усиновлення [PERSON] , оскільки останній добре відноситься до нього, ні в чому не відмовляє (а.с. 20). Із акту обстеження умов проживання від 22.05.2025 вбачається, що за результатами проведення обстеження у будинку за адресою: [ADDRESS] , для проживання та виховання створені належні умови, факт проживання [PERSON] разом з дружиною та дітьми встановлено, комісія вважає доцільним усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] вітчимом [PERSON] (а.с. 21). У довідках Вишняківського старостинського округу Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 14.3-17/103 та № 14.3-17/104 від 05.05.2025 зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з 2016 року по теперішній час. Разом з [PERSON] ведуть спільне господарство та на їх утриманні знаходиться троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.22-23). Відповідно до довідки Вишняківського старостинського округу Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 14.3-17/119 від 13.06.2025 [PERSON] проживає в будинку без оформлення права власності, документи в стадії оформлення, займається веденням особистого селянського господарства, джерелом доходу є земельні ділянки (а.с. 24). Згідно зі звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи станом на 2024 рік загальна сума доходів [PERSON] складає 50000 грн (а.с. 25-27). Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у передбачений законом спосіб. Відповідно положень ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 3 ст. 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Як передбачено ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.6 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Згідно зі ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ст.223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ст.233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, скасовується. Європейською конвенцією про усиновлення дітей, яку ратифіковано Україною 15 лютого 2011 року передбачено, що компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Статтею 224 СК України визначено обставин, що мають істотне значення для справи, які враховує суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Вказаною нормою також передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Оцінивши всі докази в сукупності, врахувавши те, що дитина фактично проживає у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , а тому усиновлення буде відповідати її інтересам, суд дійшов висновку про доцільність усиновлення [PERSON] [PERSON] , оскільки заявник відповідає всім необхідним вимогам, пред`явленим до нього, як до кандидата в усиновлювачі, і у якості батька зможе забезпечити дітей всім необхідним. На підставі ст. 231 Сімейного кодексу України суд вважає за можливе змінити дітям прізвище та по батькові, а також запис про батька, оскільки це відповідає їх інтересам. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок заявника. На підставі ст.ст. 207, 208, 211, 213, 217, 218, 219, 222-231, 233 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved