Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . З 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключалися). Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 1900 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 52,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 205,20 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 2939,32 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 81,42 грн. та інфляційні втрати у розмірі 349,78 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24018,24 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 395,81 грн., пеня у розмірі 273,65 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1724,81 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 56704,49 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1491,87 грн., пеня у розмірі 1018,61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6489,17 грн.; зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1060,42 грн., зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 558,05 грн., що разом становить 99263,47 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 10.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.04.2025 [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , встановлені лічильники води та теплової енергії. Вони є справними, опломбованими і вчасно проходили повірку. У 2019 році в присутності працівників ПрАТ «АК «Київводоканал» була проведена заміна лічильника гарячої води на новий повірений. У вищезазначеній квартирі проводився ремонт і тривалий час там ніхто не проживав, відповідно гаряча вода не використовувалась. Оскільки ПрАТ «АК «Київводоканал» не надавав позивачу дані про встановлення нового лічильника, нарахування відбувалося по старому лічильнику і ввести актуальні показники не було можливості. Також просив не стягувати з нього судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] з 10.08.2017 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 1900 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3% річних у розмірі 52,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 205,20 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 2939,32 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 81,42 грн. та інфляційні втрати у розмірі 349,78 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.01.2025 обліковується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24018,24 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 395,81 грн., пеня у розмірі 273,65 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1724,81 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.01.2025 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 56704,49 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1491,87 грн., пеня у розмірі 1018,61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6489,17 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1060,42 грн. та зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 558,05 грн. Як вбачається з розрахунків заборгованості відповідачі частково здійснювали оплату за надані послуги. Відповідно до актів приймання на абонентський обліку засобів обліку води від 20.09.2017 у квартирі [ADDRESS] від 20.09.2017, 30.10.2019, 27.02.2020, 11.01.2020, 07.12.2023, 18.01.2024 ПрАТ «АК «Київводоканал» прийняло на свій облік засоби обліку холодного та гарячого водопостачання. 17.04.2025 [PERSON] сплатив на користь позивача заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1140,20 грн., заборгованість зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 605,35 грн. та заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 3000 грн., що підтверджуєтеся відповідними квитанціями. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 1 ч.2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті. Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів. Частиною 4 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. Споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. Виконавець періодично, не менше одного разу на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника. Зняття показань вузлів обліку та приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється не рідше одного разу на місяць. У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому розділами 2 та 3 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 № 270 (далі - Наказ №270). Судом встановлено, що в квартирі позивача, яка належить йому на праві власності, встановлені індивідуальні лічильники тепла та гарячої води, які пройшли в установленому порядку повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки. Проте нарахування та оплата комунальних послуг відповідно до показників засобів обліку здійснюється за умови, що такі індивідуальні лічильники тепла та гарячої води не тільки пройшли в установленому порядку повірку, але і в обов`язком порядку були прийняті на абонентський облік виконавцем таких послуг, про що складається відповідний акт. Саме з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї, що передбачено п.10. р.3 Наказу №270. Докази того, що позивач в порядку установленому Наказом №270 подав до КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», як виконавцю послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , письмову заяву про прийняття відповідних вузлів комерційного обліку на абонентський облік, відсутні. Також судом встановлено, що відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились. Також матеріали справи не містять доказів, що відповідачі зверталися до позивача з заявою про тимчасову відсутність в житловому приміщенні та на неоплату вартості комунальних послуг, як передбачено п. 6 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Таким чином, судом встановлено, що з огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржників у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. КП «Київтеплоенерго» правомірно набуло право вимоги до відповідачів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої, які надавалися ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018. Відповідно до розрахунку позивача, відповідачі мають заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 1900 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 2939,32 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24018,24 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 56704,49 грн.; заборгованість зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1060,42 грн. та заборгованість зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 558,05 грн. Також судом встановлено, що 17.04.2025 [PERSON] сплатив на користь позивача заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1140,20 грн., заборгованість зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 605,35 грн. та заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 3000 грн. Таким чином, з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, спожиті за період з 01.05.2018 по 31.10.2021, 3 % річних у розмірі 52,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 205,20 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 2939,32 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 81,42 грн. та інфляційні втрати у розмірі 349,78 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22918,24 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 395,81 грн., пеня у розмірі 273,65 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1724,81 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 56704,49 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1491,87 грн., пеня у розмірі 1018,61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6489,17 грн., що загалом становить 94645 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідачів за період з січня 2024 року по січень 2025 року інфляційних втрат, пені та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Доводи [PERSON] щодо звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до цієї норми звільняються від сплати судового збору споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, однак в даному випадку [PERSON] є відповідачем у справі про стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (95, 35%) у розмірі 1443,60 грн. (2887,20 грн. : 2= 1443,60 грн.), у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial