Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

21.07.2025 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додається до заяви. Після її смерті залишилася спадщина до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті матері, як спадкоємець за заповітом (та спадкоємець першої черги за законом) він протягом шести місцеві з моменту відкриття спадщини звернувся до [PERSON] , приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області з відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було зведено спадкову справу. Після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковане нерухоме майно після смерті матері [PERSON] . Постановою [PERSON] , приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що Цивільним кодексом Української РСР в редакції 1963 року (який був чинний на час придбання [PERSON] житлового будинку) передбачалося, що договір купівлі-продажу, житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (с. 227 ЦК УРСР). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 15 липня 1999 року між [PERSON] - продавцем та [PERSON] - покупцем, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 4349, який було посвідчено Первомайською філією Південної Товарної Біржі. За вище зазначеним договором, [PERSON] , придбала житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується зазначеним договором, який додається до даного позову. Після укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу нерухомого за № 4349 від 15.07.1999 року в органі державної реєстрації прав на нерухоме майно, яким на той час являлось Первомайське МБТІ, [PERSON] одразу здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , на підставі вищевказаного договору. В даний час йому необхідно оформити спадкові права на спірний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , однак не має можливості зробити це, так як правовстановлюючий документ - договір купівлі - продажу за №4349, який було посвідчено Первомайською філією Південної Товарної Біржі, на спірний житловий будинок в силу норми ст. 657 ЦК України є недійсним. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та ч.2 ст.220 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року зазначено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. На час укладення договору купівлі - продажу у листопаді 1999 році сторони правочину не були повідомлені належним чином про те, що правочин купівлі - продажу нерухомого майна, у відповідності до ст.47 ЦК України (в ред.1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки та той час був чинним Закон У країни «Про товарну біржу», відповідно ст.15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. При вчиненні правочину всі дії були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі-продажу вищевказаної квартири, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеним чинним законодавством України в 1997 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу, сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися. Державна реєстрація договору купівлі- продажу була проведена Первомайським МБТІ. Вважає,\~що сторони\~виконали всі\~умови договору,\~передбачені ст.224\~ЦК УРСР\~в ред.\~1963\~року. В нотаріальній конторі договір купівлі - продажу переоформити можливості немає, в зв`язку з смертю сторони по договору - його матері [PERSON] . Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача, Первомайської міської\~ради Миколаївської\~області, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3\~статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла\~ [INFO] в\~смт.\~Великодолинське,\~Одеського району,\~Миколаївської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2024 року). До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, житловий будинок [ADDRESS] .. Зазначений будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 1999 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , який відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" був зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № [NUMBER] . Згідно реєстраційного посвідчення КП «Первомайська МБТІ» спірний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] за реєстровим № 874 від 29.07.1999 р. На сьогоднішній день оформити укладену між спадкодавцем та продавцем угоду в нотаріуса не можливо, оскільки вказана біржова угода зареєстрована в Первомайському МБТІ та у зв`язку зі смертю самого спадкодавця. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved