Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Виконувач обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва Мамоян Рустам в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено факт порушення інтересів держави при реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна на земельній ділянці територіальної громади міста Києва, що потребує вжиття заходів реагування в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Встановлено, що у власності територіальної громади міста Києва перебуває земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:79:097:0005), яка належить до земель комунальної форми власності. На даний час право власності територіальної громади міста Києва на земельну ділянку порушено, оскільки на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. від 08.11.2021 №61426784 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) зареєстровано за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 42 кв.м. літ. «А» по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2499292180000, номер відомостей про речове право: 44901193). Підставою для проведення державної реєстрації вказаного нерухомого майна стала довідка від 12.05.2021 №18 про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси, виданої ФОП [PERSON] . Інші документи, обов`язкові для здійснення державної реєстрації, відсутні, а нерухоме майно, на яке зареєстровано право приватної власності, не існує. ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаної технічної документації із землеустрою 17.12.2021 державним кадастровим реєстратором відділу у Новоград - Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Літвін Т.М. за заявою ТОВ «Терра проект» від 17.12.2021 №3В-9719699962021 внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.12.2021 №НВ-1816804882021 земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005, розташована за адресою: [ADDRESS] ; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Оскільки державну реєстрацію земельної ділянки здійснено на підставі технічної документації, якою засвідчено наявність на ній житлового будинку, якого насправді не існує, то така реєстрація є незаконно та підлягає скасуванню. Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лашиної Н.Г. від 08.08.2023 №68788857 припинено право власності [PERSON] на об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт - житловий будинок по [ADDRESS] (РНОНМ 2499292180000). Підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності на спірне майно стала заява відповідача від 04.08.2023, як власника неіснуючого об`єкту нерухомого майна, про знищення житлового будинку по [ADDRESS] , у зв`язку з його руйнуванням та знесенням, а також довідки з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 03.08.2023 про знищення/знесення майна. Вказані реєстраційні дії здійснені відповідачем з метою створення уявної законності набуття права власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна, з використанням у складі технічної документації із землеустрою завідомо недостовірних документів, які посвідчують право власності на неіснуючий житловий будинок, з метою подальшого заволодіння земельною ділянкою комунальної форми власності у поза конкурентний спосіб, тобто без прийняття Київською міською радою рішення про її відведення. Крім того, спірна земельна ділянка розташована в Південному історичному ареалі міста Києва, в зоні охоронюваного ландшафту, в охоронній зоні Національного музею народної архітектури та побуту України (с. Пирогів) та є землею історико - культурного призначення. Територія в межах охоронних зон не могла й не може використовуватися, зокрема, для нового будівництва без урахування вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини. З матеріалів реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна №249929218000 вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. до справи додано довідку про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси від 12.05.2021 №18, видану ФОП [PERSON] , інформаційну довідку КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.11.2021 № ПБ-2021 №20743 та отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ЄДЕССБ) щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Інших документів, які вимагаються, у реєстраційній справі немає. Довідка, що складена на підставі проведеної технічної інвентаризації, не є правовстановлюючим документом чи будь-яким іншим документом, який надає підстави для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості. Таким чином, в реєстраційній справі щодо спірного об`єкта нерухомого майна відсутні документи, які дають змогу встановити, що житловий будинок був побудований до 05.08.1992; відсутні відомості з ЄДССБ про присвоєння поштової адреси та відомості про земельну ділянку, що належить [PERSON] на праві власності. Документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та підтвердження присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, відповідачем не надані та їх не існує. Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) листом №055-3059 від 02.05.2023 повідомлено, що в електронній базі документообігу, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 та за адресою: [ADDRESS] , не надавались. Згідно з інформацією КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.08.2024 №062/14-8276 нерухоме майно по [ADDRESS] на праві власності не реєструвалося. Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація листом №100-10874 від 19.08.2024 повідомила, що жодного питання щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості на [ADDRESS] , не опрацьовувалось, жодних звернень не надходило. Листом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 22.08.2024 № 073-2473 надано інформацію про те, що Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:79:097:0005) у Голосіївському районі міста Києва. Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) листом №055-5483 від 24.07.2023 повідомлено, що в реєстрі адрес у місті Києві відсутні документи стосовно присвоєння об`єктам нерухомості поштової адреси: [ADDRESS] . Ураховуючи вкладене, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Наведена інформація підтверджується з Google maps, на території, на якій запроектована земельна ділянка, будь-які будівлі за період з 2005 року по 2024 рік відсутні. Відсутність на даній земельній ділянці будь-яких будівель чи споруд зафіксовано протоколом огляду місця події, проведеного 10.04.2023 в ході розслідування кримінального провадження №12023100040000640. За результатами огляду встановлено, що земельна ділянка не огороджена парканом, має ґрунтове покриття, частково вкрита зеленими насадженнями, зокрема деревами та кущами, повністю захаращена, на ділянці купи зі сміттям, Також на земельній ділянці в ході огляду не виявлено будь-яких будівельних матеріалів, огороджень, предметів чи речей, які б свідчили про наявність житлових чи нежитлових споруд. Окрім того, допитаний 17.02.2023 у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] повідомив, що виготовив документи на неіснуючий об?єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , які не відповідають дійсності (технічний паспорт) та склав довідки, де вказав поштову адресу зі слів замовника, не маючи ніяких підтверджуючих на це документів. Замірів він не виконував, за адресою не виїжджав, де знаходиться земельна ділянка, йому не відомо. Житловий будинок загальною площею 42 кв.м літ. «А» по [ADDRESS] як предмет матеріального світу не існує та не існував, він не є річчю, щодо якої можуть виникати цивільні права, у числі право власності. Тому первинна реєстрація права власності на неіснуючий об?єкт нерухомого майна була незаконною, оскільки державна реєстрація лише посвідчує речове право, що виникло (набуто), а в даному випадку не може бути набуто у зв?язку із відсутністю самого об?єкту цього права. Відповідач при проведенні державної реєстрації про припинення права власності на вказаний будинок, до заяви від 01.08.2023 надав недостовірні відомості про знищення неіснуючого житлового будинку, у зв`язку із його нібито руйнуванням та знесенням, а також використав дану інформацію при внесенні даних до ЄДЕСББ про знищення/знесення майна. Вказаним підтверджуєтеся, що житловий будинок площею кв.м. літ. «А» по [ADDRESS] не був побудований, в експлуатацію у встановленому законом порядку не вводився, відсутній у натурі на спірній земельній ділянці, а тому як об?єкт нерухомого майна не існує і ніколи не існував, а право власності на нього у відповідача не виникло, оскільки закон не передбачає можливість виникнення права власності на неіснуючі об?єкти нерухомого майна. Допитаний у кримінальному провадженні №12023100040000640 [PERSON] повідомив, що про земельну ділянку за вказаною адресою йому нічого не відомо, за її місцезнаходженням не виїжджав, не оглядав, ніякі документи не підписував, про неї дізнався вперше від слідчого. Інженером - землевпорядником ФОП [PERSON] під час розроблення документації із землеустрою відносно спірної земельної ділянки порушено вимоги ст. ст. 20, 198 3К України, ст.ст. 29, 55 Закону України «Про землеустрій», а також ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не перевірено факт наявності чи відсутності в натурі (на місцевості) будівель та споруд на проектованій земельній ділянці, в результаті чого до Державного земельного кадастру були внесені недостовірні відомості про земельну ділянку, що як наслідок призвело до порушення прав та/або законних інтересів територіальної громади міста Києва. Ураховуючи, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:249:0021 відбулася з порушенням вимог земельного законодавства, на підставі технічної документації, яка розроблена під експлуатацію неіснуючого житлового будинку, право власності на який набуто з порушенням законодавства України про державну реєстрацію, а також з урахуванням того, що Київська міська рада рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь-яким фізичним або юридичним особам не приймала, є необхідність у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином, скасування державної реєстрації права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, а отже реальне поновлення права власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та відновлення становища, яке існувало до порушення можливо лише шляхом скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності як таких, що суперечать вимогам чинного законодавства та порушують право власності територіальної громади на використання земельної ділянки. Наявність вищевказаного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності, є перешкодою для повноцінного розпорядження земельною ділянкою її дійсним власником Київською міською радою. Враховуючи, що державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна проведено на підставі рішення державного реєстратора, яке не відповідає вимогам законодавства, є підстави для усунення перешкод Київській міській раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування такого рішення про державну реєстрацію права. Право прокурора звертатися до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Виходячи з положень ч. 1 ст. 13 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та місцевого самоврядування здійснюють від імені українського народу право власності на землю та повноважень Київської міської ради у сфері земельних правовідносин, контролю за додержанням земельного законодавства у сфері забудови територій (ст. 9 Земельного кодексу України), порушені майнові права Київської міської ради, як власника земельної ділянки. На території міста Києва правомочності власника нерухомого майна від імені територіальної громади здійснює Київська міська рада. У даному випадку Київська міська рада позбавлена можливості вільно розпоряджатися земельною ділянкою по [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:79:097:0005), внаслідок незаконної державної реєстрації права власності на неіснуюче нерухоме майно за вказаною адресою, наявність якої наділяє власника привілейованим правом на земельну ділянку, а тому необхідність захисту порушеного права є очевидною. При цьому, державна реєстрація права власності на неіснуючий житловий будинок по [ADDRESS] та внесення відомостей до Державного земельного кадастру про сформовану під таке майно земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 фактично позбавляє територіальну громаду в особі Київської міської ради виключного права самостійно вирішувати питання використання власної земельної ділянки і належного виключно їй права приймати рішення щодо визначення цільового призначення земельних ділянок комунальної власності. Київрада, як власник, зобов`язана вживати заходи щодо сумлінного та добросовісного управління довіреним їй комунальним майном, забезпечувати його ефективне використання, контролювати стан збереження, а у випадку порушення іншими особами права власності територіальної громади - невідкладно реагувати. Однак, Київська міська рада функції власника щодо спірної ділянки ігнорувала та вчасно не виявила факту незаконної реєстрації права власності на неіснуюче нерухоме майно, що у свою чергу призвело до незаконного формування під таке майно земельної ділянки та її подальшої реєстрації в Державному земельному кадастрі, чим порушено права та охоронювані інтереси держави в особі територіальної громади міста Києва. При цьому, проведена державна реєстрація права власності на неіснуюче нерухоме майно на користь відповідача, має на меті заволодіння земельною ділянкою, яка є власністю територіальної громади, що в свою чергу потребує невідкладного захисту інтересів держави На Київську міську раду, як власника, покладено обов`язок самостійно та через свій виконавчий орган контролювати збереження земельних ділянок територіальної громади міста Києва, відстежувати стан їх використання та перевіряти чи не має місце порушення прав та інтересів територіальної громади на це майно, а у випадку порушення іншими особами права власності територіальної громади - невідкладно реагувати. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. При цьому, Київська міська рада, знаючи про порушення інтересів держави, та маючи відповідні повноваження для їх захисту, не вчинила належних дій щодо захисту інтересів держави, а тому у прокурора наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді. Зокрема, про обізнаність Київської міської ради про порушення, які виникли у даних спірних правовідносинах, свідчить те, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва листами від 09.08.2024 № 50-5969вих-24 повідомлено міську раду та її Департамент земельних ресурсів про здійснення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 підставі недостовірних документів. Листом від 15.08.2024 №057-11152 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) поінформовано окружну прокуратуру про те, що заходи цивільно-правового характеру щодо порушених у листі окружної прокуратури питань не вчинялись та що інформацію взято до відома. Тобто, незважаючи на очевидність порушення інтересів держави, Київською міською радою заходів щодо звернення до суду не вжито, що свідчить про нездійснення захисту інтересів держави. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла Київська міська прокуратура, становить 3028 грн., тобто судовий збір, сплачений за вимогу немайнового характеру. Просив: усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, ЄДРПОУ 22883141) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 площею 0,1000 га по [ADDRESS] шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 площею 0,1000 га по [ADDRESS] у Державному земельному кадастрі; стягнути судові витрати з відповідача. 24.02.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15.05.2025 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Київська міська рада надала пояснення, в яких просила задовольнити позовну заяву. Прокурор Шита Н.М. підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, викладені в ньому. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.05.2021 ФОП [PERSON] склав технічний паспорт та довідку про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси №18, згідно з якою за результатами технічної інвентаризації виявлено житловий будинок літ. «А», загальною площею 42 кв.м, який зі слів замовника [PERSON] , побудований господарчим способом у 1991 році. Житловий будинок має наступну адресу: [ADDRESS] . Житловий будинок відповідає Державним будівельним нормам та готовий до експлуатації. Згідно з довідкою КП КМР «КМ БТІ» від 03.11.2021 ПБ-2021 №2073 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності не зареєстроване. За замовленням відповідача ФОП [PERSON] складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 08.11.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська К.С. зареєструвала за [PERSON] право приватної власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2499292180000, загальною площею 42 кв.м, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 61426784 від 08.11.2021, підстава для державної реєстрації: довідка про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси №18 від 12.05.2021, видана ФОП [PERSON] 17.12.2021 державним кадастровим реєстратором відділу у Новоград - Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Літвін Т.М. за заявою ТОВ «Терра проект» від 17.12.2021 №3В-9719699962021 внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.12.2021 №НВ-1816804882021 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 28.11.2021, розробленої ФОП [PERSON] , 17.02.2022 була зареєстрована земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005, розташована за адресою: [ADDRESS] ; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності - інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Згідно інформації Державного земельного кадастру право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 за будь-якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровані. Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 0570202/1-4303 від 05.04.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 у Міському земельному кадастрі не зареєстрована та не обліковується. Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.04.2023 об`єктом огляду є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена земельна ділянка має прямокутну форму, не огороджена парканом, має ґрунтове покриття, частково вкрита зеленими насадженнями, зокрема деревами та кущами, повністю захаращена, на ділянці купи зі сміттям. На земельній ділянці в ході огляду не виявлено будь-яких будівельних матеріалів, огороджень, предметів чи речей, які б свідчили про наявність житлових чи нежитлових споруд. 08.08.2023 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лашина Н.Г. припинила право власності [PERSON] на об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт - житловий будинок по [ADDRESS] (РНОНМ 2499292180000), індексний номер 68788857 від 08.08.2023. Підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності на зазначений об`єкт стала заява [PERSON] від 04.08.2023 про знищення житлового будинку по [ADDRESS] , у зв`язку із його руйнуванням та знесенням (посвідчена 04.08.2023 приватним нотаріусом КМНО Лашиною Н.Г. та зареєстрована в реєстрі за №1619), а також довідки з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 03.08.2023 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ DT01:1168-2599-8255-9036) про знищення/знесення майна. КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» листом №062/14-8276 від 15.08.2024 повідомило, що за адресою: [ADDRESS] нерухоме майно на праві власності не реєструвалося. Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація листом №100-10874 від 19.08.2024 повідомила, що нею жодного питання щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості на [ADDRESS] , не опрацьовувалось, жодних звернень не надходило. Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:79:097:0005) у Голосіївському районі міста Києва. В Реєстрі будівельної діяльності, відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси будь-яким об`єктам по [ADDRESS] . Земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 за адресою: [ADDRESS] , розташована у Південному історичному ареалі міста Києва (наказ Міністерства культури та інформаційної політики України від 02.08.2021 №599 «Про затвердження меж та режимів використання території історичних ареалів м. Києва), в зоні охоронюваного ландшафту на території Національного музею народної архітектури та побуту України (с. Пирогів). Відповідно до протоколу від 30.08.2024 огляду веб-ресурсу - програми компанії Google, в рамках якої в мережі Інтернет викладені супутникові фотознімки планети Земля з можливістю трьох вимірного перегляду ландшафту поверхні землі або будівель та споруд Google Earth Pro (зазначене програмне забезпечення надає можливість оглядати зображення поверхні Землі із різною хронологією, зміни ландшафту, погодних умов та об`єктів, що перебувають на ділянці), проведеного у кримінальному провадженні №12024100040000610 від 21.02.2024, на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 за адресою: [ADDRESS] , ознак знаходження будь- яких будівель/споруд за період з 2005 по 2024 роки не виявлено. Відсутність на даній земельній ділянці будь-яких будівель чи споруд зафіксовано протоколом огляду місця події від 10.04.2023 у кримінальному провадженні №12023100040000640. Допитаний 17.02.2023 кримінальному провадженні №12023100040000640 як свідок [PERSON] повідомив, що виготовив документи на неіснуючий об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , які не відповідають дійсності, а саме технічний паспорт, та склав довідки, де вказав поштову адресу зі слів замовника, не маючи ніяких підтверджуючих на це документів, замірів не виконував, за адресою не виїжджав, де знаходяться земельна ділянка йому не відомо. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Частиною 1 ст. 9 Земельного кодексу України встановлено, зокрема, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями територіальної громади міста; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, а також їх внесення до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Положеннями ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що одним з етапів проведення державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей із Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (надалі - Порядок № 1127), передбачено, що він визначає умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 2 п. 77 Порядку № 1127 державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Згідно ч. 5 п. 77 Порядку № 1127 підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт є відсутність однієї і більше відомостей, передбачених цим пунктом, крім випадків, передбачених п.п. 78, 79 та 80 цього Порядку. Пунктом 78 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт у разі прийняття його в експлуатацію до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності, проводиться за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію такого об`єкта. Такий документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб`єкта, що здійснював прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Пунктом 79 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт у разі присвоєння завершеному будівництвом об`єкту адреси без застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва проводиться за наявності документа, що підтверджує присвоєння такому об`єкту адреси. Документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб`єкта, що здійснював присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Абзацем 3 п. 78 Порядку № 1127 визначено, що документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Відповідно до п. 80 Порядку № 1127 у випадку закінчення будівництва до 5 серпня 1992 року, державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, може проводитися на підставі документів, передбачених ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо у відомостях про адресу завершеного будівництвом об`єкта, передбаченого цим пунктом, відсутні необхідні реквізити адреси, передбачені ч. 4 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», застосовуються п.п. 77 або 79 цього Порядку. Якщо у відомостях про завершений будівництвом об`єкт, передбачений цим пунктом, відсутні необхідні відомості про нерухоме майно, передбачені п. 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, застосовується п. 77 цього Порядку в частині відомостей про технічну інвентаризацію завершеного будівництвом об`єкта. Частиною 5 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що адреса (крім реквізиту, визначеного п. 10 ч. 4 цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчих органам районних в місті рад. Механізм присвоєння адрес в місті Києві визначено Положенням про реєстр адрес у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 №337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві». Відповідно до п. 4.16 Положення присвоєння поштової адреси багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам здійснюється розпорядженням відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Присвоєння поштових адрес іншим об`єктам нерухомого майна здійснюється наказом Департаменту містобудування та архітектури міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (стаття 79 ЗК України). Стаття 79-1 Земельного кодексу України визначає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Згідно зі статтями 1, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Системний аналіз зазначених положень законодавства свідчить про те, що сформована і зареєстрована в Державному земельному кадастрі земельна ділянка набуває статусу об`єкта цивільних прав і з цього моменту може бути предметом будь-якого правочину. Згідно із статтею 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні. Статтею 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів. Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених ст. 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки та комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту - щодо земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється на підставі такої документації. За змістом ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству. У відповідності до ч.4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. За ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є подання заявником документів, передбачених ч. 4 цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Згідно із ч.3 ст.29 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються, зокрема, інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою будівлі, споруди та речові права на них (у разі формування земельних ділянок, внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру). Відповідно до статті 54 Земельного кодексу України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, меморіальних парків, давніх поховань, архітектурних ансамблів і комплексів встановлюються охоронні зони з забороною діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання цих земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом. У статті 150 Земельного кодексу України визначено, що до особливо цінних земель належать землі природно-заповідного фонду, землі історико-культурного призначення. Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Частиною 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Судом встановлено, що для здійснення первинної державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] [PERSON] приватному нотаріусу було надано довідку про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси від 12.05.2021 №18, що видана ФОП [PERSON] , згідно якої будинок побудований господарським способом у 1991 році. Державним реєстратором від КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» отримано інформаційну довідку від 03.11.2021 ПБ-2021 №20743 щодо відсутності реєстрації права власності на вказану будівлю, та отримано витяг з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер в ЄДЕССБ TI01:6057-0472-0764-2738) щодо підтвердження видачі технічної документації №97/05/21-26 від 12.05.2021, в якому відсутні відомості про рік побудови спірного будинку, та зазначено, що поштова адреса не присвоювалась. При цьому довідка про технічні показники об`єкта та підтвердження адреси від 12.05.2021 №17 не є належним документом щодо підтвердження дати побудови об`єкта, оскільки, дата побудови житлового будинку (1991 рік) вказана «зі слів замовника», а також не є належним документом щодо підтвердження адреси об`єкта нерухомого майна. Довідка, складена на підставі проведеної технічної інвентаризацій, не є правовстановлюючим документом чи будь-яким іншим документом, які надають підстави для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості. Таким чином, незважаючи на вищевказані вимоги законодавства, в реєстраційній справі №2499292180000 відсутні документи, які дають беззаперепчно підтверджують, що житловий будинок побудовано до 05.08.1992; відсутні відомості з ЄДССБ про присвоєння поштової адреси та відомості про земельну ділянку, що належить відповідачу на праві власності. Документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси відсутні. З даних програми компанії Google, в рамках якої в мережі Інтернет викладені супутникові фотознімки планети Земля з можливістю трьох вимірного перегляду ландшафту поверхні землі або будівель та споруд Google Earth Pro (зазначене програмне забезпечення надає можливість оглядати зображення поверхні Землі із різною хронологією, зміни ландшафту, погодних умов та об`єктів, що перебувають на ділянці), встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:097:0005 за адресою: [ADDRESS] , ознак знаходження будь яких будівель/споруд за період з 2005 по 2024 роки не виявлено. Відсутність на даній земельній ділянці будь-яких будівель чи споруд також зафіксовано протоколом огляду місця події, проведеного 10.04.2023 в ході розслідування кримінального провадження №12023100040000640. За результатами огляду встановлено, що земельна ділянка не огороджена, парканом, має ґрунтове покриття, частково вкрита зеленими насадженнями, зокрема деревами та кущами, повністю захаращена, на ділянці купи зі сміттям. Також на земельній ділянці в ході огляду не виявлено будь-яких будівельних матеріалів, огороджень, предметів чи речей, які б свідчили про наявність житлових чи нежитлових споруд. Окрім того, допитаний у вказаному кримінальному провадженні свідок [PERSON] повідомив, що виготовив технічний паспорт на неіснуючий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та склав довідки, де вказав поштову адресу зі слів замовника, не маючи ніяких підтверджуючих на це документів. Повідомив, що він фактично замірів не виконував, за адресою не виїжджав, де знаходяться земельна ділянка, йому не відомо. З наведеного можна зробити висновок, що житловий будинок площею 42 кв.м літ. «А» по [ADDRESS] відповідачем не будувався, в експлуатацію у встановленому законом порядку не вводився, будинок відсутній в натурі на спірній земельній ділянці, а отже як об`єкт нерухомого майна ніколи не існував. Таким чином, тобто право власності на будинок у відповідача не виникло, а його державна реєстрація проведена за відсутності правових підстав для набуття ним такого права. Відсутність законних підстав для набуття відповідачем права власності на спірне нерухоме майно виключає існування правових підстав для отримання в користування земельної ділянки в порядку, визначеному ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України. Також судом встановлено, що спірна земельна розташована в Південному історичному ареалі міста Києва, в зоні охоронюваного ландшафту, в охоронній зоні Національного музею народної архітектури та побуту України (с. Пирогів) та є землею історико-культурного призначення. Як вбачається з фактичних обставин, [PERSON] є комплексною пам`яткою та пам`ятковим ансамблем, а відповідна територія є територією пам`ятки. Перебування спірної земельної ділянки в охоронній зоні Музею, зоні охоронюваного ландшафту та у межах історичного ареалу м. Києва і його Центральній планувальній зоні підтверджується інформацією Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.11.2024 №066-35-14, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 02.05.2023 №055-3059, графічними матеріалами Генерального плану м. Києва та протоколом огляду від 30.08.2024, проведеного в рамках кримінального провадження №12024100040000610. Отже, земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:79:097:0005) розташована в межах охоронної зони Музею, зони охоронюваного ландшафту, в історичному ареалі міста Києва та є режимним середовищем і містить заборону на здійснення нового будівництва, крім виключних випадків і тільки за проектами, розробленими на основі історико-містобудівних обґрунтувань та погодженими з відповідними державними органами охорони культурної спадщини. У постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 у справі №910/3460/14 викладено правовий висновок, згідно з яким на землях історико- культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню, а в межах історичної охоронної зони дозволено будівництво лише особливо важливих споруд у виключних випадках, а спорудження будь-яких інших будівель (офісних, житлових), які не належать до особливо важливих споруд, є протиправним. Таким чином, нове будівництво в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини можливе лише у виключних випадках і за обов`язкової згоди органів охорони культурної спадщини, а також не повинно порушувати інтереси територіальної громади міста у сфері забезпечення охорони культурної спадщини, у тому числі створювати загрозу функціонуванню чи знищенню об`єктів культурної спадщини та існуванню історико-культурного середовища на відповідній території. Отже, територія в межах охоронних зон не могла й не може використовуватись, зокрема для нового будівництва, без урахування вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини. Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог належними, допустимими доказами, а обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає приписам чинного законодавства України, зокрема. ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що має наслідком задовлення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь платника Київської міської прокуратури за подання позовної заяви з відповідача підлягає стягненню судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 3028 грн., оскільки позовні вимоги були задоволені.

Outcome: approved