Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач \~через свого\~представника звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості,\~в якій зазначає, що 04.08.2020 р. між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту на суму вказану у мобільному додатку. Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, відкрив відповідачу поточний рахунок та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 73600,00 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал банк» за договором про надання банківських послуг від 08.04.2025 р. становить 77700,20 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 77700,20 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.04.2021 р. в розмірі 77700,20 грн., а також стягнути судові витрати на оплату судового збору. 19.06.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своєму клопотанні просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~04.08.2020\~р.\~відповідач [PERSON] \~за допомогою\~електронного \~підпису підписала\~Анкету-заяву\~до Договору\~про надання\~банківських послуг\~від 04.08.2020\~р. Згідно укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. (а.с.14-35) Відповідачу [PERSON] в АТ «Універсал банк» було відкрито поточний рахунок та видано розрахункову карту [NUMBER] , розмір кредитного ліміту по вказаному рахунку становить 73600,00 грн. (а.с.18-19) \~ \~ \~ \~ Відповідач\~ [PERSON] \~всупереч умовам\~кредитного договору\~не виконала\~своїх зобов`язань,\~і допустила\~виникнення заборгованості\~за кредитом,\~яка становить\~77700,20 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 77700,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з рахунку [PERSON] (а.с.10-13). Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 07.10.2020 р. №127/33824/19. Згідно\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона( боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 1055 ЦК України. Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3028 грн. 00 коп. судового збору, які були сплачені позивачем, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобов`язання по договору і пов`язаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved