Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

07.08.2025 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 07 листопада 2024 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Корецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №92. Від шлюбу мають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось із-за різних характерів, різних поглядів на життя, на ведення домашнього господарства, виховання дітей. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте через деякий час сімейні стосунки між сторонамии погіршились, так як відповідач зловживав спиртними напоями, він часто приходив додому в нетверезому стані і в присутності дітей вчиняв сварки, пред?являв до позивачки безпідставні претензії, ображав її, та навіть бив, тому між ними склалися неприязні відносини. У зв?язку з тим, що відповідач не бажав виправитись, в червні 2020 року позивачка була змушена, забравши дітей, перейти проживати в інше місце. В серпні 2020 року [PERSON] подала до Славутського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу, яка була задоволена і 22 вересня 2020 року шлюб було розірвано. В листопаді 2020 року відповідач звернувся до позивачки з проханням відновити сімейні відноси, завіривши її, що він виправився і не буде ображати її та дітей. Позивачка повірила йому і вони знову стали проживати разом. Спочатку відносини між подружжям складалися добре, тому сторони вирішили знову зареєструвати шлюб. Але навесні 2025 року сімейні відносини погіршилися, поведінка відповідача змінилася в гіршу сторону. Він знову почав пред?являти до позивачки безпідставні претензії, вчиняти у присутності дітей сварки, ображав її та їх дітей. З метою збереження сім?ї, позивачка неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку, нагадувала йому про його обіцянки вести себе нормально, але він не бажає і знову вчиняє неправомірні дії щодо неї та дітей. Внаслідок цього подружжя втратили один до одного почуття поваги та любові. Сім?я розпалася через непорозуміння у родині, психологічну несумісність подружжя, спільне небажання проживати у шлюбі, наразі шлюб існує формально. З цих підстав позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] 12.08.2025 року у даній справі відкрито провадження та розгляд справи у спрощеному позовному провадженні призначено на 22.09.2025. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Андрієвський О.А. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують, наполягають на розірванні шлюбу, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився без поважних причин. Відповідно до ст.280-289 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, позивачка не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши на відповідність ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Корецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 07 листопада 2024 року, про що зроблено відповідний актовий запис №92. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має бажання зберігати шлюб. За таких обставин справи, коли позивачка не бажає проживати разом із відповідачем, сумісне проживання створює загрозу для фізичного та психічного здоров`я позивачки та їх спільних дітей, не має з ним спільних інтересів через прояви насильства та постійні приниження, на примирення не згодна, відповідач не вживає заходів до примирення та відновлення подружніх відносин, позивачка надавала можливість відповідачу виправитися і змінити свою поведінку, проте відповідач не зробив належних висновків, не бажає змінюватися, своєю поведінкою порушує інтереси позивачки та неповнолітніх дітей, суд вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх та малолітніх дітей, тому приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved