Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2021 між ТОВ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22030000522890, проте відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості. При цьому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви, (клопотання) учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2025 було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК)), в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, суд розглянув справу у відсутності [PERSON] . Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. Судом встановлено, що 22.07.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22030000522890, за умовами якого банк надав Клієнту кредит у сумі 37 200,00 грн строком на 24 місяці, до 22 липня 2023 року, для задоволення споживчих потреб. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та залежить від періоду користування кредитом: з 22.07.2021 до 21.02.2022 7% від суми кредиту; з 22.02.2022 до 21.08.2022 5,5% від суми кредиту; з 22.08.2022 до 21.02.2023 4% від суми кредиту; з 22.02.2023 до 22.07.2023 2,25% від суми кредиту. У випадку прострочення виконання зобов`язань Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти у розмірі 50% річних від простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Надання кредиту здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок Клієнта. Забезпечення за Договором не надається. Згідно п.2.1. договору до супровідних послуг, які придбаваються у зв`язку з його укладенням, відносяться: - послуги з розрахунково-касового обслуговування, у тому числі під час погашення заборгованості; їх вартість визначається згідно з тарифами, опублікованими на офіційному сайті Банку. Користування кредитними коштами [PERSON] та утворення заборгованості доводиться випискою по особовому рахунку за період з 22.07.2021 по 27.03.2024 Згідно розрахунку позивача станом на 27.03.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] перед кредитодавцем станом становить 74\~913,90 грн, в тому числі: 36\~504,03 грн- заборгованість за простроченим кредитом; 0,87грн - заборгованість за простроченими відсотками; 38 409,00 грн - залишок прострочених комісій. Судом встановлено, що 28 березня 2024 між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 43453613) та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (ЄДРПОУ: 14352406) було укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступило на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 22030000522890 від 22.07.2021, що укладений між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»» та [PERSON] . Оцінка Суду. Відповідно до\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 629 ЦК\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із\~статтею 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в\~статті 530 ЦК\~вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).\~Стаття 525 ЦК\~забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Крім того, виходячи із змісту статей\~1077,\~1078 ЦК\~договір факторингу за своєю правовою природою є різновидом відступки вимоги з особливим суб`єктивним складом, а предметом такого договору може бути і право на одержання коштів, у зв`язку із чим позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача. Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до [PERSON] у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості зі щомісячної комісії. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Частиною 1, 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено таке. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Тобто наведеними нормами передбачено, які послуги повинні бути надані позичальнику-споживачу безоплатно. Частиною 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У зв`язку із зазначеними нормами актуальна судова практика тлумачить право кредитодавця встановлювати комісії як таке, що повинно бути деталізоване. Зокрема, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Подібний висновок також міститься у Постанові ВС від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19: «Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору». Частиною 4\~ст. 263 ЦПК України\~зобов`язано суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд встановив, що у кредитному договорі, укладеному між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем, передбачено лише обов`язок сплати щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту без конкретизації, які саме послуги входять до такого обслуговування. Договір не містить переліку додаткових чи супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, та за які банком установлено щомісячну комісію. З огляду на це суд дійшов висновку, що умова договору щодо сплати щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту є нікчемною. Відтак, у задоволенні вимог позивача в частині стягнення комісії в розмірі 38 409,00 грн слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Суд зазначає,\~що ціна\~позову становить\~74\~913,90\~грн,\~з яких\~у задоволенні\~позову відмовлено\~в частині\~стягнення комісії\~у розмірі\~38\~409,00\~грн.\~Таким чином,\~задоволено вимоги\~на суму\~36\~504,90\~грн,\~що складає\~48,7 % від ціни позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, тобто у сумі 1 180,10 грн (2 422,40 ? 48,7 %). Щодо витрат на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, заявлених позивачем, то з урахуванням часткового задоволення позову на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 2 435,00 грн (5 000,00 ? 48,7 %). З цих підстав,

Outcome: partial