Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що у період з 19 квітня 2019 року по 23 червня 2022 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час спільного проживання, у них народився син [PERSON] , [INFO] . Останніх два роки відповідач не цікавиться життям дитини, не надає будь якої допомоги на його утримання. У червні 2024 року відповідач повідомила, що наразі вона перебуває у Федеративній Республіці Німеччина, куди поїхала зі своїми іншими двома дітьми. При цьому, відповідач поцікавилася як [PERSON] , проте чи потребує дитина якоїсь допомоги, чи у безпечному місці перебуває, чи забезпечений син всім необхіним не запитувала. У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовними вимогами до [PERSON] про визначення місця проживання дитини із позивачем та про припинення стягнення із позивача на користь відповідача аліментів на утримання [PERSON] . У рамках розгляду вищевказаної справи, на підставі заяви позивача [PERSON] , органом опіки та піклування Бровраської міської ради Броварського району Київської області надано висновок щодо визначення місця проживання дитини. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що [PERSON] пам`ятає той момент як мама його покинула і поїхала далеко, не телефонує йому та не цікавиться ним. Отже, із урахуванням вищевикладеного, всі такі дії свідчать про свідоме ухилення відповідача від своїх батьківських обов`язків, нехтування такими обов`язками та не бажанням нести відповідальність за життя та здоров`я [PERSON] . Тобто, відповідач свідомо відмовляється приймати участь у вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням, підготовкою дитини до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини. Нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків негативно впливає на психологічний розвиток дитини як складову виховання та створення поняття «матір», «сім`я». Відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не надає синові доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання дитиною розвитку його здібностей. Дитина та позивач проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Спільна дитина сторін підростає та потребує більших витрат для забезпечення належного йому рівня для проживання та розвитку. Таке полягає у придбанні: постійно сезонного одягу та взуття, купівлі різних продуктів харчування для забезпечення організму дитини всіма необхідними вітамінами для належного розвитку, ліків, вітамінів, іграшок, засобів особистої гігієни, речей, що сприяють розвитку здібностей дитини. Будь-які домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати спільних дітей між сторонами відсутні. На підставі викладеного просив суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] та стягувати з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 10000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною свого повноліття. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання, в якому підтримали позовні вимоги, просили провести розгляд справи без їхньої участі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Представник органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У період з 19 квітня 2019 року по 23 червня 2022 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке повторно видане Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 753. Відповідно до даних, що містяться в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07.11.2024 р., проведеного за адресою проживання позивача [PERSON] - [ADDRESS] , з ним проживає син - [PERSON] , [INFO] , біологічна мати неповнолітнього з ними не проживає з 2022 року, участі у вихованні та фінансовому і матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Його вихованням займається батько [PERSON] . Вказані відомості підтверджуються показаннями свідків: [PERSON] , [PERSON] . Окрім цього, згідно висновку органу опіки та піклування, «Про доцільність позбавлення батьківських прав» від 11.02.2025 р. №114 рекомендовано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] . Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Поряд з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, а тому приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного, встановивши вказані вище обставини, зокрема, наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав та враховуючи її обов`язок утримувати неповнолітнього сина, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 10000,00 грн., щомісячно, починаючи з 18 грудня 2024 року і до повноліття дитини У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів, та у розмірі 1211 грн. 20 коп. з відповідача на користь позивача за вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved