Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі Позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. Позовна заява мотивована тим, що між Відповідачем та TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» 28.04.2024 укладено кредитний договір № 7838235, який підписано електронним підписом Позичальника. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Отже, TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором виконало, тоді як Відповідач унаслідок неналежного виконання умов договору має заборгованість по кредиту у розмірі 24 254 грн. 27 січня 2025 між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Позивачем було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, за яким до Позивача перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7838235. Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість по кредиту у розмірі 24 254 грн та понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати. Представник позивача в своєму позові просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 04.08.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з неявкою Відповідача розгляд справи судом відкладено на 22.09.2025 та здійснено повторний виклик сторін. 05 вересня 2025 року представник Позивача через підсистему «Електронний суд» подала до суду клопотання про витребування доказів. Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї . Таким чином, у відповідності до ст. ст. 83, 84, 126, 127 ЦПК України, з огляду на пропуск відповідачем строку на подачу клопотання про витребування доказів, суд залишає клопотання представника Позивача про витребування доказів без розгляду. В судове засідання Відповідач, будучим належним чином повідомленою про розгляд справи рекомендованим листом, не з`явилася, про поважні причини неявки суд не повідомила. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подала, будь-яких клопотань та заяв від неї не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами спору укладено кредитний договір № 7838235 (далі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом введення Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону який зазначений п. 10 Кредитного договору, «адреса, реквізити та підпис сторін» (а.с. 7-15). Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - «Правила») (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що вона повністю погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. За умовами п. 1.2 вказаного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктами 1.3-1.5 Кредитного договору визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 7000,00 грн, строк кредиту - 360 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4. цього договору (п.1.5.1). Знижена процентна ставка 1,44 % в день застосовується за виконання низки умов, які полягають у сплаті коштів згідно з графіком платежів, часткового дострокового повернення кредиту та отримання від Товариства індивідуальної знижки на стандартну процентну ставку. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої карки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування TOB?«АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 договору. Того ж дня, 25.01.2024, із застосуванням електронного одноразового ідентифікатора CH8193, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 16-17), який передбачає умови, аналогічні умовам кредитного договору. Згідно з копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.03.2025, адресованої ТОВ Авентус Україна», ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України 21/788-рк від 01.05.2023. Між товариствами укладено договір на переказ коштів від 28.11.2019. Відповідно до зазначеного договору 28.04.2024 було перераховано на платіжну картку клієнта № 5167-80хх-хххх-4952 в системі iPay.ua кошти у розмірі 7000,00 грн (а.с. 36). Згідно з Картою обліку Договору (розрахунку заборгованості) Відповідач має заборгованість за договором № 7838235 в розмірі 24254 грн, з яких: 6999 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11025 грн - сума заборгованості за відсотками; 6230 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 30-35). 27 січня 2025 між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Позивачем укладено Договір факторингу № 27.01/25-Ф (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого: ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі (а.с. 61-65). Відповідно до Реєстру боржників від 27.01.2025 до Договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 24254 яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11025 грн. - сума заборгованості за відсотками; 6230 грн заборгованість по штрафу (а.с. 37-39). Виконання умов Договору факторингу в частині оплати коштів підтверджується платіжною інструкцією № 0491440000 від 30.09.2024 (а.с. 60). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору та обставини переходу прав вимоги до позивача як нового кредитора. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого йому надіслало за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання договору позики. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений, цей правочин у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 року у справі №234/8084/20. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Факт перерахування відповідачу коштів підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.03.2025. Нарахування процентів за користування кредитом здійснено Позивачем у межах загального строку кредитування у відповідності до узгоджених сторонами договірних умов. Суд доходить висновку, що факт виникнення між Позивачем та Відповідачем кредитних правовідносин, отримання Відповідачем та використання кредитних коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту та процентів підтверджений належними допустимими та достатніми доказами. Також Позивачем підтверджено факт правонаступництва у питанні стягнення боргу, що виник на підставі укладених договорів факторингу. Отже, суд вбачає підстави для стягнення з Відповідача користь Позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6999 грн та процентах за користування ним в межах визначеного договором строку надання кредиту в розмірі 11025 грн, а всього 18024 грн. Разом з тим, Позивач заявляє до стягнення з Відповідача неустойку за прострочення виконання грошового зобов`язання у формі штрафу розмірі 6230 грн. 24.02.20204 Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Відповідно до п. 19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування пені за вказаним договором є незаконним та підлягає списанню кредитодавцем, тому в частині вимог щодо стягнення штрафу суд вважає відмовити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 74,31%, тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судовий збір у розмірі 1 800, 09 грн. Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою позивачу надавало адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АСІСТАНС». Позивачем заявлено до стягнення відшкодування витрат на надання правничої допомоги в розмірі 13 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивачем надано копії: Договору №02-07/2024 від 02.07.2024 з додатком (прайсом) (а.с. 49-51), Заявки на надання юридичної допомоги № 467 від 01.05.2024 (а.с. 54), Витягу з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с. 55). Згідно з актом юридична допомога полягала у наданні усної консультації тривалістю 2 години вартістю 4000 грн та складанні позовної заяви тривалістю 3 години, вартістю 9 000 грн. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, які враховує суд при розподілі судових витрат, зокрема, суд має оцінити обгрунтованість таких витрат та пропорційність їх до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Верховний Суд у постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено правовий висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Справа, яка розглядається судом, відноситься до категорії малозначних. Позовна заява є типовою, її текст майже повністю дублюється у інших позовних заявах позивача, які перебувають на розгляді в суді, її підготовка, а також вивчення документів та надання консультацій у такій справі не передбачає значних витрат зусиль та часу. Суд також звертає увагу, що усі заяви по суті справи підписані представником позивача Сердійчук Ярославою Ярославівною, яка діяла в інтересах позивача в порядку самопредставництва на підставі рішення Загальних зборів ТОВ «Факторинг Партнерс» від 06.12.2023. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційного зменшення у зв`язку з частковим задоволенням позову, а також характеру правовідносин, ціни позову, обсягу та реальності наданих адвокатом послуг, необхідності вчинення процесуальних дій, принципів обгрунтованості, співмірності судових витрат та розумності їхнього розміру, суд доходить висновку про необхідність їх стягнення у розмірі 5 000 грн.

Outcome: partial