Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.09.2004 укладений шлюб між нею та відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин втрати взаєморозуміння, взаємоповаги. Вони мають різні погляди на сімейне життя, з початку 2025 року не ведуть спільне господарство. Шлюбні відносини зберегти чи поновити неможливо, тому позивач звернулась до суду із позовною заявою та просить розірвати укладений з відповідачем шлюб, а також стягнути судові витрати. Ухвалою від 31.07.2025 відкрито провадження у справі, призначені судові засідання. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, у відзиві зазначив, що сума витрат на правничу допомогу є завищеною, просив зменшити. У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 18.09.2004 укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 664, та видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] (а.с.14). Подружжя мають сина- [PERSON] , [INFO] . Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставин життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма\~статті 141 ЦПК України). Згідно зі ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211, 20 гривень. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). За змістом частини четверто їстатті 137\~ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137\~ЦПК України). На підтвердження наданих юридичних послуг позивачем надані Договір від 23.04.2025 № 23042501 про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та ФОП [PERSON] , Акт приймання-передачі наданих послуг від 26.04.2025 до Договору на суму 12000 грн, два фіскальні чеки від 23.04.2025 та 26.04.2025 на суму 7000 грн та 5000 грн про оплату юридичних послуг (а.с.20-21). Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139та частини третьої статті 141 ЦПК України(див. пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19(провадження N 14-44цс21). Оскільки юридичні послуги надавалися іншою ніж адвокат особою, тому відсутні правові підстави для стягнення цих витрат. На підставі ст.ст.:105, 110, 112, 114, 115\~СК\~України та,

Outcome: approved