Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

15 серпня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що між [PERSON] і [PERSON] у 2007 році зареєстровано шлюб.\~ Мають одну спільну неповнолітню дитину [PERSON] , 2007 року народження. На цей час сторони припинили спільно вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, у зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 серпня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та прохала його задовольнити.\~ Відповідач, [PERSON] , позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що 03 серпня 2007 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1068. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не- можливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи думку позивача,\~ суд вважає, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача, на користь держави, необхідно стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір», що становить 1211,20 грн.

Outcome: approved