Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою до Національного університету «Києво-Могилянська академія» (далі - НаУКМА) про розірвання договору № 13.01.21 ПВ МП від 12.08.2021 у зв`язку з істотним порушенням зобов`язання стороною НаУКМА, відшкодування прямих збитків, завданих відповідачем, у розмірі 97 238,00 грн та моральної шкоди у розмірі 18 116,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що він навчався на факультеті правничих наук НаУКМА з 2021 року по 2024 рік на магістерській програмі «Право». У 2021 році він був зарахований на бюджетну форму навчання відповідно до договору № 13.01.21 ПВ МП про навчання у Національному університету «Києво-Могилянська академія» від 12.08.2021. Однак, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України [PERSON] був мобілізований до військових формувань сил оборони України. Відповідно до наказу відповідача № 631-с від 07.06.2022 позивач взяв академічну відпустку терміном з 07.06.2022 по 31.12.2022. В подальшому, 30.12.2022 року позивач надіслав провідному спеціалісту факультету правничих НаУКМА Кучер Валентині Петрівні заяву про поновлення його у складі студентів 1-го року навчання. Остання пояснила, що поновлення затримується у зв`язку з вирішенням питання по бюджетним місцям. 27.01.2023 року позивач надіслав заяву про допуск його як слухача за рекомендацією спеціаліста на відвідування занять до прийняття рішення Міністерством освіти і науки України про його поновлення. У квітні 2023 року була проведена зустріч через програму Teams, де було повідомлено, що в НаУКМА відсутні бюджетні місця, а тому можливості для поновлення відсутні. Для вирішення ситуації було запропоновано три варіанти: продовження навчання (поновлення на контракт з 02.01.2023 р.); переривання (академічна відпустка ); припинення навчання (відрахування з січня 2023 р.). Можливості поновлення на бюджетне місце не передбачалося. Зазначене суперечить положенням абз. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту». Університет в ультимативній формі запропонував три варіанти, які не відповідали інтересам [PERSON] . Проте, у зв`язку з тим, що він уже провчився весняний семестр та очікував на сесію, яка мала відбуватися протягом тижня, до того ж, що часу для вирішення питання напряму із Міністерством освіти не залишалося, він з метою економії власного часу для отримання освітнього рівня «Магістр», вирішив діяти за першим варіантом, а тому поновився за контрактом згідно із заявою від 24.04.2023 року. Окрім того, надано заяву про переведення на бюджетну форму навчання. Переведення відбулося згідно із наказом № 1052-с 2023/08/22 у зв`язку з наявністю пільги учасника бойових дій для покриття очікуваних витрат відповідно до договору. Загальна сума за договором № МП ПВ (37.04.23) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між НаУКМА та фізичною та/або юридичною особою, укладеним між [PERSON] та НаУКМА від 25.04.2023, становить 97 238,00 грн, з них фактично сплачено позивачем - 36 238,00 грн, сума, покрита пільгою як учасника бойових дій - 61 000,00 грн. Таким чином позивач посилається на те, що відповідач порушив зобов`язання за договором № 13.01.21 ПВ МП. Крім того, [PERSON] стверджує, що відповідач здійснив в односторонньому порядку відмову від зобов`язання за договором № 13.01.21 ПВ МП, оскільки відмовився поновити позивача на гарантоване державою місце, що в силу положень ч. 2 ст. 615 ЦК України не звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язання. Прямими збитками визначає кошти, які були ним сплачені для відновлення порушеного права на освіту, у розмірі 36 238 грн та кошти у сумі 61 000 грн, які були ним витрачені як пільга для учасників бойових дій на покриття оплати за третій та четвертий семестр навчання. Також позивач посилається на те, що зазначені дії відповідача завдали йому моральної шкоди у розмірі 18 116 грн, яка визначена з урахуванням тривалого розгляду питання про поновлення його як студента, що спричинило переживання та стрес про подальше навчання, внутрішні переживання щодо поновлення та необхідність понесення додаткових витрат коштів на таке поновлення як студента за договором на вкрай невигідних умовах, зміна власного розпорядку дня у зв`язку з написання позову. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. 02.04.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат відповідно до законодавства України. Відповідач посилається на те, що виконання зобов`язань здійснювалось НаУКМА відповідно до договору про навчання, укладеного із позивачем, наказу Міністерства освіти України від 15.07.1996 № 245 «Про затвердження Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти» та Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів у НаУКМА», затвердженого наказом від 20.04.2012 № 228. Посилається на те, що поновлення здобувачів на місця державного замовлення після завершення академічної відпустки не є обов`язковим, оскільки місце державного замовлення, на якому навчався здобувач вважається вакантним (вивільненим) після надання академічної відпустки і поновлення на навчання може здійснюватися за згодою здобувавча на місця, що оплачуються коштом юридичних та/або фізичних осіб. Переведення на місця державного замовлення здійснюється за наявності вакантних місць і гарантується лише учасникам бойових дій та здобувачам, які поновлюються після відпустки по вагітності та пологам. Крім того, переведення на вакантні місця за державним замовленням здобувачів освіти та перерозподіл державного замовлення для переведення пільгових категорій здобувачів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 1224 та п. 10 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про вищу освіту» здійснювалось Міністерством освіти і науки України. Також зазначає, що позивач помилково трактує «збереження місця навчання» як збереження форми фінансування за навчання, яке було у нього до академічної відпустки. Така позиція позивача не узгоджується з положеннями Закону України «Про вищу освіту». Право здобувача на місце навчання на період перебування в академічній відпустці або на академічній мобільності реалізується шляхом залишення у складі студентів. НаУКМА дотримався вимог законодавства про гарантії позивачеві у період його академічної відпустки і не відрахував його зі складу студентів. Твердження позивача про відсутність його волевиявлення на укладення Договору про навчання та Договору про фінансування свого навчання суперечить обставинам та матеріалам справи, з яких вбачається, що НаУКМА діяв у відповідності до встановлених законодавством вимог, займав активну позицію щодо отримання дозволу Міністерства освіти і науки України на місця державного замовлення для здобувачів, у тому числі позивача, своєчасно інформував позивача про стан справ та пропонував варіанти на власний вибір позивача. Звертає увагу на те, що позивач свідомо, обмірковано, розсудливо, з повним розумінням стану справ приймав рішення щодо свого подальшого навчання. Також зауважує, що НаУКМА виконав взяті зобов`язання у повному обсязі, дія Договору № 13.01.21 ПВМП про навчання припинена у зв`язку з відрахуванням позивача. За змістом положень ЦК України розірвати можна лише чинний договір. Відповідач стверджує, що відсутні підстави для стягнення з нього збитків та моральної шкоди, оскільки останній діяв у законний спосіб та у визначеному законодавством порядку. Крім того, НаУКМА вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту та безпідставно звернувся до університету як відповідача, оскільки претензії щодо встановленого порядку розпорядження місцями бюджетного замовлення здійснювали інші особи - Кабінет Міністрів України та Міністерство освіти і науки України. 07.04.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що жоден із документів, наведених відповідачем не описує ситуацію про поновлення з академічної відпустки мобілізованого в особливий період або ж студенів, які здійснюють академічну мобільність, гарантій збереження місця яких встановлено в ч. 2, 3 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту». Звертає увагу, що у даному випадку не застосовується процедура переведення на державне місце, а процедура поновлення на гарантовано збережене місце навчання разом із стипендією у зв`язку з мобілізацією. Також твердження відповідача про збереження місця навчання, а не форми фінансування, не відповідає попереднім заявам відповідача та змісту положень Закону України «Про вищу освіту». Терміни «мобілізація» та «академічна мобільність» не випадково виділені, як окремі категорії, де прямо вказується, що збереження їхнього місце навчання та виплата стипендії гарантується. Законодавець мав певну мету виділяючи такі випадки окремо та кожному прописуючи гарантію збереження місця навчання. При цьому іншим категоріям законодавець не прописує збереження місця навчання та стипендії. Крім того, телеологічне (цільове) тлумачення норми полягає в наданні гарантій мобілізованому повернутися до попереднього статусу у разі закінчення мобілізації. І якщо дивитися на цю норму в розрізі забезпечення гарантій мобілізованому, то законодавець застосовує системний підхід: гарантує йому попереднє, наприклад, місце роботи, місце навчання. Гарантія на збереження місця навчання та стипендії поширюється на усіх здобувачів-військовослужбовців, незалежно чи мають вони пільгу як учасник бойових дій, чи не мають. В абз. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» не згадується така вимога, як статус учасника бойових дій, а тому наявність чи відсутність статусу учасника бойових дій не має значення щодо предмету спору. Позивач вважає, що договір № 13.01.21 ПВ МП не був виконаний через односторонню відмову НаУКМА від виконання свого зобов`язання, а саме довчити [PERSON] як студента. НаУКМА виконало зобов`язання за іншим договором від 25.04.2023 № МП ПВ (37.04.23) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між НаУКМА та фізичною та/або юридичною особою, укладений [PERSON] та НаУКМА. Таким чином позовна вимога розірвати стосувалась договору № 13.01.21 ПВ МП, за яким його не було поновлено на попереднє становище. Вважає, що НаУКМА є належним відповідачем у справі, оскільки саме з цим навчальним закладом у позивача виникли правовідносини. 17.04.2025 року до суду надійшли заперечення відповідача, у яких останній зазначив, що позивач знав, що поновлення його на навчання на місце державного замовлення не відбулось у зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України № 769 від 07.07.2022 та Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1224 від 28.10.2022. Тому 24.04.2023 позивач за власним вибором подав заяву з проханням поновити його на навчання за договором про надання освітніх послуг після завершення терміну академічної відпустки з 02.01.2023 року. Для переведення на місце державного замовлення позивач мав право скористатися своєю пільгою як учасника бойових дій, але для цього він повинен навчатись за кошти фізичних і юридичних осіб і укласти договір з НаУКМА. А керівнику НаУКМА необхідно подавати інформацію в Міністерство освіти і науки України до 01 березня про здобувачів освіти, які навчаються за кошти фізичних та/або юридичних осіб та мають право на переведення відповідно до абз. 1 та 2 ч. 5 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1224 від 28.10.2022. Також відповідно до абз. 1 та 2 ч. 5 такого Порядку керівник навчального закладу має здійснити переведення здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, що належать до категорій, зазначених у пункті 2 цього Порядку, після отримання відповідного дозволу державного замовника, у сфері управління якого перебуває заклад освіти. Черговість при такому переведенні визначається від першої до четвертої категорії, зазначених у пункті 2 цього Порядку. 27.07.2023 позивач для підтвердження права переведення на місця державного замовлення подав заяву та документи як підтверджують статус учасника бойових дій. 22.08.2023 наказом НаУКМА № 1052-с на підставі поданої заяви, протоколу від 21.08.2023 засідання старостату факультету правних наук, наданих позивачем копій документів та наявності вакантного місця державного замовлення за спеціальністю «Право» позивача переведено з 01.09.2023 на місце державного замовлення. У зв`язку з переведенням позивача для продовження навчання у 2023-2024 р.р. на місце державного замовлення, плата за ІІІ та І семестри позивачем обґрунтовано не перераховувалась. 26.04.204 наказом НаУКМА від № 773-с позивача відраховано зі складу студентів у зв`язку із завершенням навчання з 03.07.2024. Відповідач вважає, що дія договору від 12.08.2021 № 13.01.21 ПВ МП закінчилась після видачі наказу НаУКМА від 24.04.2023 № 450-с «Про поновлення на навчання у складі студентів 1-го року навчання освітнього рівня магістр освітньо-наукової програми 081 «Право» факультету правничих наук за договором про надання освітніх послуг [PERSON] » з 02.01.2023. Договір від 12.08.2021 № 13.01.21 ПВ МП припинений 03.07.2024 наказом НаУКМА від 26.06.2024 № 773-с «Про завершення навчання бакалаврів, магістрів факультету правничих наук НаУКМА» після виконання всіх зобов`язань сторонами. Таким чином, НаУКМА відхиляє пояснення, міркування і аргументи у відповіді на відзив і вважає, що відсутні підстави для розірвання договору та відшкодування збитків, моральної шкоди. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, наведених у відзиві та запереченнях. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши доводи позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до наказу в.о. президента НаУКМА О. Гуменної № 727-с «Про зарахування на навчання» від 12.08.2021 [PERSON] зараховано до складу студентів 1 курсу денної форми здобуття освіти за освітнім рівнем магістра за спеціальністю «Право» за кошти державного бюджету. 12.08.2021 між позивачем та НаУКМА укладено договір № 13.01.21 ПВ МП про навчання у НаУКМА (далі - Договір № 13.01.21). Відповідно до пункту 1, 2 Договору № 13.01.21 предметом такого договору є навчання в НаУКМА. НаУКМА бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, Правил прийому на навчання до НаУКМА та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою право за спеціальністю 081 право для здобуття ступеня вищої освіти магістр; забезпечити створення належних умов для дотримання правил і норм охорони праці, техніки безпеки і виробничої санітарії відповідно до законодавства. Пунктом 12 Договору № 13.01.21 передбачено, що навчання здійснюється за рахунок державного бюджету. Згідно з п. 19 Договору № 13.01.21 дія договору зупиняється у разі надання здобувачу академічної відпустки згідно із законодавством на весь строк такої відпустки. Допуск до навчання здобувача після завершення строку академічної відпустки здійснюється згідно з наказом НаУКМА, який видається на підставі заяви здобувача. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України [PERSON] був мобілізований до військових формувань сил оборони України. 07.06.2022 [PERSON] звернувся до віце-президента з науково-педагогічної роботи НаУКМА Ожогана В.М. із заявою про надання академічної відпустки у зв`язку з проходженням ним військової служби на період до 31 грудня. Відповідно до наказу відповідача № 631-с від 07.06.2022 «Про надання академічної відпустки студенту 1-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 081 «Право» факультету правничих наук [PERSON] у зв`язку з призовом на військову службу» на підставі ч. 2 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», Положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України від 06.06.1996 року № 191/153, довідки № 6/72 від 04.04.2022 року про перебування [PERSON] на військовій службі з 22.03.2022 року, заяви студента [PERSON] , надано останньому академічну відпустку терміном з 07.06.2022 по 31.12.2022. Під час перебування позивача в академічній відпустці, 28.10.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1224 «Про затвердження Порядку переведення навчання за державним замовленням окремих категорій здобувачів фахової серед вищої, вищої освіти, які зараховані до закладів фахової передвищої, вищої освіти до 2021 року включно на місця, що фінансуються за кошти фізичних та/або юридичних осіб» (далі - Порядок № 1224) та визначено умови переведення здобувачів на місця державного замовлення. У пункті 2 Порядку № 1224 зазначено, що він поширюється на такі категорії здобувачів фахової передвищої, вищої освіти (за умови, що вони зараховані для здобуття певного освітнього (освітньо-професійного) ступеня освіти на місця, що фінансуються за кошти фізичних та/або юридичних осіб, до настання обставин їх віднесення до зазначених категорій, здобувають такий ступінь освіти вперше та не заперечують щодо такого переведення): перша категорія - діти (особи з їх числа у віці до 23 років) загиблих (померлих) осіб, зазначених у статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; друга категорія - особи, визнані учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни відповідно до зазначеного Закону; третя категорія - діти (особи з їх числа у віці до 23 років) учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до зазначеного Закону; четверта категорія - особи, які проживають на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України (або перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України) в умовах воєнного стану, на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) на території територіальних громад, що станом на 15 жовтня та 15 лютого відповідного року включені до переліку, затвердженого Мінреінтеграції. Згідно з п. 3 Порядку № 1224 переведення здійснюється у такій черговості за рахунок: вакантних (вивільнених) місць державного замовлення на підготовку фахових молодших бакалаврів, молодших бакалаврів, бакалаврів, магістрів, докторів філософії; невикористаних місць державного замовлення з урахуванням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 р. № 769 "Про державне замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів у 2022 році"; збільшення обсягу державного замовлення за поданням відповідних державних замовників на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів. Також пунктом 5 Порядку № 1224 визначено, що керівникам закладів освіти, що здійснюють підготовку здобувачів освіти за державним замовленням: забороняється самостійно без дозволу відповідного державного замовника здійснювати переведення здобувачів фахової передвищої та вищої освіти на вакантні (вивільнені) місця державного замовлення інших категорій осіб у разі наявності здобувачів освіти, які підлягають переведенню відповідно до цього Порядку; подавати щороку до 15 листопада та 1 березня державним замовникам, у сфері управління яких перебуває заклад освіти, узагальнену інформацію про здобувачів освіти, які навчаються за кошти фізичних та/або юридичних осіб та мають право на переведення відповідно до цього Порядку, за формою згідно з додатком. Приватні заклади освіти подають зазначену інформацію до МОН для її узагальнення; здійснити переведення здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, що належать до категорій, зазначених у пункті 2 цього Порядку, після отримання відповідного дозволу державного замовника, у сфері управління якого перебуває заклад освіти. Черговість при такому переведенні визначається від першої до четвертої категорії, зазначених у пункті 2 цього Порядку. Відповідач звернувся до Міністерства освіти і науки України із листом № 10/850 «Про надання роз`яснень щодо переведення (поновлення) студентів на місця державного замовлення», у якому просив роз`яснити чи слід вважати вакантними (вивільненими) місця державного замовлення на підготовку бакалаврів, магістрів, докторів філософії у період дії академічної відпустки тих здобувачів, які оформили академічну відпустку під час навчання за державним замовленням; а також якщо здобувач навчався за державним замовленням та оформив академічну відпустку, чи зобов`язаний заклад після завершення академічної відпустки поновити такого здобувача виключно на місце державного замовлення? Однак, відповідь на такий лист від Міністерства освіти і науки України відповідач отримав лише у лютому 2023 року (лист МОН № 3/531-23 від 10.02.2023). 30.12.2022 [PERSON] звернувся до віце-президента з науково-педагогічної роботи НаУКМА НаУКМА Ожогана В.М. із заявою про поновлення його у складі студентів 1-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 081 «Право» факультету правничих наук на місце державного замовлення після закінчення академічної відпустки. 16.01.2023 НаУКМА листом за № 03/30 звернувся до Міністерства освіти і науки України у якому зазначив, що Міністерство, враховуючи положення Порядку № 1224, вирішило перевести осіб певних категорій на бюджетні місця здобувачів освіти, які скористались правом на академічну відпустку до набрання чинності зазначеним Порядком № 1224. При цьому, здобувачі вищої освіти НаУКМА навчались на місцях державного замовлення та оформили академічну відпустку відповідно до Закону України «Про вищу освіту» (згідно із Списком, у якому зазначено і позивача) до набрання чинності зазначено вище Порядком № 1224. Відповідно до підпункту 20 частини 1 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» здобувачі вищої освіти мають право на академічну відпустку або перерву в навчанні із збереженням окремих прав здобувача вищої освіти. Відтак, НаУКМА просить надати дозвіл на поновлення з січня 2023 року на місця державного замовлення усіх зазначених здобувачів вищої освіти після завершення терміну академічної відпустки для проходження їх навчання. Однак, як стверджує представник відповідача у судовому засіданні відповідь на зазначений лист НаУКМА отримав лише у жовтні 2023 року (лист МОН № 1/15735-23 від 11.10.2023 року). У зв`язку з відсутністю станом на січень 2023 року дозволу замовника на поновлення на навчання здобувача вищої освіти [PERSON] , останній 27.01.2023 року звернувся до президента НаУКМА С. Квіту із заявою про допуск його до відвідування занять з 30.01.2023 року до прийняття Міністерством освіти і науки України рішення про його поновлення на навчання за державні кошти. Відповідно до наказу НаУКМА № 163-с від 27.01.2023 року «Про допуск до занять у весняному семестрі 2022-23 н.р. студентів факультету правних наук» для запобігання потенційному порушенню прав та законних інтересів здобувачів освіти на продовження навчання, на підставі заяв студентів щодо допуску їх до навчального процесу після закінчення терміну академвідпустки до надання Міністерством освіти і науки України дозволу на повернення студентів на місця державного замовлення або отримання від Міністерства освіти і науки України відмови у поверненні студентів на місця державного замовлення після закінчення термінів академічних відпусток, допущено до навчання з 30.01.2023 року студенів факультету правничих наук та внесено до списків груп для прослуховування навчальних дисциплін у весняному семестрі 2022-2023 н.р. відповідно до індивідуальних навчальних планів, в тому числі [PERSON] . У листі МОН № 3/531-23 від 10.02.2023 було зазначено, що у разі оформлення академічної відпустки здобувачем освіти, який навчався за державним замовленням, це міс буде вакантним (вивільненим), оскільки при поновленні такі здобувачі повертаються на курс, де обсяги затверджені іншою постановою; відповідно до пункту 4 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 № 245, особи, які вступили до закладів вищої освіти і навчались за рахунок коштів державного бюджету, користуються пріоритетним правом при поновленні на місця державного замовлення за умови наявності таких вакантних місць. При відсутності вакантних місць, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, вищезгадані особи за їх згодою можуть бути поновлені на навчання з оплатою за рахунок коштів місцевого бюджету, галузевих міністерств, відомств, підприємств, організацій, установ та фізичних осіб за умови наявності вакантних місць ліцензованого обсягу. У судовому засіданні сторони підтвердили, що у квітні 2023 року була проведена зустріч через програму «Teams», де було повідомлено, що в НаУКМА відсутні вакантні місця, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, а тому можливості для поновлення навчання [PERSON] той момент відсутні. Для вирішення ситуації було запропоновано три варіанти: продовження навчання (поновлення на контракт з 02.01.2023 р.); переривання (академічна відпустка); припинення навчання (відрахування з січня 2023 р.). У зв`язку з тим, що позивач на той момент уже провчився весняний семестр та очікував на сесію, то 24.04.2023 року він з метою економії власного часу для отримання освітнього рівня «Магістр», вирішив поновитись на навчанні за договором про надання освітніх послуг після завершення терміну академічної відпустки з 02.01.2023 року на підставі відповідної заяви. Згідно з протоколом засідання старостату факультету правничих наук НаУКМА НаУКМА від 24.04.2023 року погоджено поновлення [PERSON] у складі студентів 1-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності 081 «Прово» факультету правничих наук на місце за договором про надання освітніх послуг після завершення терміну академічної відпустки з 02.01.2023 року. 25.04.2023 року між [PERSON] та НаУКМА укладено Договір № МП Пв (37.04.23) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між НаУКМА та фізичною та/або юридичною особою (далі - Договір № МП Пв (37.04.23)). Згідно з розділом 1 «Загальні питання» Договору № МП Пв (37.04.23) визначено, що цей договір є невід`ємним додатком до Договору від 12.08.2021 № 13.01.21 ПВ МП про навчання в НаУКМА. Предметом цього договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що НаУКМА надає здобувачу. Згідно з пунктом 2 розділу 3 «Оплата за надання освітньої послуги та порядок розрахунків» Договору № МП Пв (37.04.23) загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 97 238 грн без врахування індексу інфляції, який враховується у наступні навчальні роки. Замовник вносить плату безготівково щосеместрово (п. 3 розділу 3 «Оплата за надання освітньої послуги та порядок розрахунків» Договору № МП Пв (37.04.23)). Оплата за ІІ семестр - 36 238 грн до 02.05.2023 року. Як вбачається з квитанції від 10.05.2023 року [PERSON] вніс плату за навчання у розмірі 36 328 грн. В подальшому в НаУКМА з`явилось вакантне місце державного замовлення за спеціальністю «Право». 27.07.2023 [PERSON] звернувся до президента НаУКМА із заявою про переведення на місця державного замовлення, оскільки має пільгу учасника бойових дій. До заяви було долучено довідку військової частини № [NUMBER] від 24.07.2023 року за № 11/151 про те, що [PERSON] проходить військову службу на офіцера першого відділення першої служби з 22.03.2022 року та довідку військової частини № [NUMBER] від 25.07.2023 року за № 11/152 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 22.08.2023 наказом НаУКМА № 1052-с «Про переведення [PERSON] , студента 2-го року навчання освітнього ступеня магістр спеціальності «Право» факультету правничих наук, який навчався за договором про надання освітніх послуг та має гарантовані державою пільги як учасник бойових дій, на вакантне місце державного замовлення» на підставі поданої заяви, протоколу від 21.08.2023 засідання старостату факультету правничих наук, наданих позивачем копій документів та наявності вакантного місця державного замовлення за спеціальністю «Право» позивача переведено з 01.09.2023 на місце державного замовлення. У зв`язку з переведенням позивача для продовження навчання у 2023-2024 р.н. на місце державного замовлення, плата за III та IV семестри позивачем не перераховувалась. 11.10.2023 Міністерство освіти і науки України листом № 1/15735-23 додатково звернуло увагу керівників закладів вищої освіти, що студенти, які здобували освіту за рахунок коштів державного бюджету, поновлюються на навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб з можливістю подальшого переведення на бюджетні місця у разі їх наявності відповідно до законодавства. На місця державного замовлення гарантовано поновлюються учасники бойових дій та особи, які продовжують навчання після відпустки у зв`язку з вагітністю, пологами і догляду за дитиною. 26.06.2024 наказом НаУКМА від № 773-с «Про завершення навчання бакалаврів, магістрів факультету правничих наук НаУКМА» [PERSON] відраховано зі складу студентів у зв`язку із завершенням навчання з 03.07.2024. 28.06.2024 НаУКМА листом № 10/764 надав позивачеві докладну інформацію щодо порядку та ситуації стосовно його поновлення після академічної відпустки. Позивач стверджує, що Договір № 13.01.21 не виконаний відповідачем через його односторонню відмову від виконання зобов`язань за таким Договором. НаУКМА виконано зобов`язання за іншим договором - Договір № МП Пв (37.04.23). Відтак, вважає, що оскільки відповідачем порушено його право на освіту, то розірвання Договору № 13.01.21 є належним способом захисту такого порушеного права. Суд враховує те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положення про строк договору визначенні статтею 631 ЦК України, зокрема строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України). Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни чи розірвання договору. Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч. 5 ст. 653 ЦК України). Також, згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання визначені статтею 611 ЦК України, зокрема у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 12.08.2021 між позивачем та НаУКМА укладено договір № 13.01.21 ПВ МП про навчання у НаУКМА. Пунктом 12 Договору № 13.01.21 передбачено, що навчання здійснюється за рахунок державного бюджету. У пункті 16 Договору № 13.01.21 сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язання за договором. Згідно з п. 18 Договору № 13.01.21 договір припиняється (розривається) у разі: 1) завершення виконання сторонами своїх зобов`язань; 2) за згодою сторін; 30 у разі неможливості виконання сторонами своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до договору; 4) у разі ліквідації НаУКМА, якщо не визначений правонаступник; 5) у разі відрахування здобувача; 6) за рішенням суду в разі порушення або невиконання однією із сторін умов договору. В подальшому, 25.04.2023 року між [PERSON] та НаУКМА укладено Договір № МП Пв (37.04.23) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між НаУКМА та фізичною та/або юридичною особою. При цьому, згідно з розділом 1 «Загальні питання» Договору № МП Пв (37.04.23) визначено, що цей договір є невід`ємним додатком до Договору № 13.01.21 ПВ МП про навчання в НаУКМА. Предметом цього договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що НаУКМА надає здобувачу. Отже, [PERSON] та НаУКМА укладенням Договору № МП Пв (37.04.23) визначили, що така домовленість є невід`ємною частиною договірного зобов`язання, укладеного між сторонами на підставі Договору № 13.01.21 ПВ МП. Крім того, така домовленість фактично змінила істотну умову Договору № 13.01.21 ПВ МП щодо навчання здобувача освіти за рахунок державного бюджету, передбачивши оплатність таких послуг позивачем. При цьому, позивач за власним вибором та вільним волевиявленням уклав договір з НаУКМА № МП Пв (37.04.23) про надання платної освітньої послуги та самостійно здійснив оплату за надання освітніх послуг за ІІ семестр у розмірі 36 238 грн. 26.06.2024 наказом НаУКМА від № 773-с «Про завершення навчання бакалаврів, магістрів факультету правничих наук НаУКМА» [PERSON] відраховано зі складу студентів у зв`язку із завершенням навчання з 03.07.2024. Наказом визначено, що здобувачам факультету правничих наук, зокрема, згідно з додатком 2 присуджується ступінь магістра присвоюється відповідна кваліфікація та видається диплом, у тому числі позивачеві. Згідно з п.п. 4 пункту 6 Договору № 13.01.21 ПВ МП НаУКМА зобов`язувався видати здобувачу документ про вищу освіту за умови виконання ним освітньої програми в обсязі, необхідному для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, та наявності акредитації освітньої програми на момент завершення навчання здобувача. Позивач у судовому засіданні підтвердив, що отримав диплом магістра права, отже відповідач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. В силу положень ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання за Договором № 13.01.21 ПВ МП та його невід`ємним додатком - Договором № МП Пв (37.04.23) на час звернення до суду з позовом припинено внаслідок виконання. Відтак, вищезазначене спростовує твердження позивача про односторонню відмову відповідача від виконання зобов`язань за Договором № 13.01.21 ПВ МП (навчання за рахунок державного бюджету). Крім того, суд зауважує, що за змістом положень ч. 1 ст. 631 ЦК України розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17. Отже, враховуючи те, що на час звернення до суду з позовом та ухвалення судового рішення Договір № 13.01.21 ПВ МП є припиненим, відсутні правові підстави для його розірвання. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні основної позовної вимоги [PERSON] , то і вимоги про відшкодування прямих збитків, завданих відповідачем, та моральної шкоди не підлягають задоволенню. В силу положень ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed