Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі-\~Позивач)\~до ТОВ\~«Фінансова компанія\~«ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі- Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. (далі Третя особа 2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та розгляд справи призначено на 12 серпня 2025 року. 15 липня 2025 року Відповідач та Третя Особа повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування ухвали до електронного кабінету. 12 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 18 вересня 2025 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 18 вересня 2025 року Позивач, Відповідач та Третя Особа не з`явились в судове засідання. Позивач в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та Третя Особа повідомлені належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, відзив, клопотання чи заяви до суду не надали. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 18 вересня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 26 жовтня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром Олегом Вікторовичем було відкрите виконавче провадження №67286702 про примусове виконання виконавчого напису №28038 від 20 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в розмірі 62\~205 гривень. Постановою приватного виконавця від 24 липня 2024 року у виконавчому провадженні №67286702 було звернуто стягнення на заробітну плату Позивача. Постановою приватного виконавця від 01 липня 2025 року у виконавчому провадженні №67286702 було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Позивачу. Вважає, що: - нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, оскільки вона не укладала жодних нотаріально посвідчених договорів ні з Відповідачем, ні з іншими фінансовими установами; - ніяких повідомлень про те, що Відповідач став правонаступником прав та обов`язків якоїсь кредитної установи за отриманим кредитом вона не отримувала; - не отримала письмової вимоги (повідомлення) ні від Відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому я не визнаю розмірів заборгованості, нарахованої Відповідачем. В зв`язку із викладеним, Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 280381 від 20 травня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Бережанською С.І. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 жовтня 2021 року, якою відкрито виконавче провадження про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості згідно із виконавчим написом № 28038 від 20 травня 2021 року заборгованості в розмірі 62\~205 гривень. 2.Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24 липня 2024 року, відповідно до якої здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 68725.5 гривня (UAH), в тому числі основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. 3.Постанова про арешт коштів боржника від 01 липня 2025 року, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Позивачу. 4.Виконавчий напис № 28038 від 20 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Бережанською С.І. Виконавчим написом запропоновано звернути стягнення з Позивача на користь Відповідача (на підставі договорів факторингу) заборгованість за кредитним договором 954538112 від 16 січня 2020 року в сумі 62 205 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року. 5.Адвокатський запит від 08 липня 2025 року, відповідно до якого адвокат Позивача звернувся до Київського обласного державного нотаріального архіву для надання засвідчуваної копії кредитного договору №954538112 від 16 січня 2020 року укладеного між Позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», засвідчену копію письмової вимоги (претензії) до Позивача повідомленням про вручення, розрахунок кредитної заборгованості. IV. Фактичні обставини, встановлені судом 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною здійснено виконавчий напис № 28038 про стягнення заборгованості за кредитним договором 954538112 від 16 січня 2020 року в сумі 62 205 гривень за період часу 09 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року, що підтверджується виконавчим написом (пункт ІІІ.4 цього Рішення). 26 жовтня 2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67286702, якою стягнуто з Позивача на користь Відповідача заборгованість у розмірі 62 205 гривень згідно із виконавчим написом № 28038 від 20 травня 2021 року (пункт ІІІ.1 цього Рішення). 24\~липня 2024\~року постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №67286702 було звернуто стягнення на заробітну плату Позивача (пункт ІІІ.2 цього Рішення). 01 липня 2025 року постановою приватного виконавця було накладено арешт на кошти Позивача (пункт ІІІ.3 цього Рішення). V. Висновки суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 відповідний порядок доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», згідно якого до таких документів відносяться кредитні договору, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 вищевказану постанову визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено 23 жовтня 2020 року, тобто після визнання нечинною постанови КМУ № 662, на підставі якої видано оскаржуваний виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказані висновки узгоджуються зі висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку із чим Суд не надає оцінку іншим доводам позовної заяви. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в Постанові від 21 вересня 2021 року справа № 910/10374/17. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис № 28038 від 20 травня 2021 року підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідачем, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надано відзиву та доказів на обґрунтування своєї позиції. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 1211, 20 гривень мають бути покладені на Відповідача. VІI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: -Договір №03/07-25 від 03 липня 2025 року про надання правничої допомоги між Позивачем та адвокатом Жупинським М.А., згідно якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги Позивачу на умовах і в порядку, що визначені цим договором. -Акт прийняття-передачі робіт (наданих послуг) до договору №03/07-25 від 03 липня 2025 року про надання правничої допомоги від 10 липня 2025 року, відповідно до якого адвокат надав наступні послуги: складання адвокатського запиту, складання заяви про забезпечення позову, складання клопотання про витребування доказів, складання позовної заяви. Розмір адвокатської винагороди становить 6000 гривень. -Квитанція до прибуткового касового ордера №10/07 від 10 липня 2025 року, відповідно до якого Позивач здійснила оплату у сумі 6000 гривень на підставі договору №03/07-25 від 03 липня 2025 року про надання правничої допомоги адвокату Жупинському М.А.. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати підлягають стягненню в повному обсязі. Відповідачем не надано клопотання про зменшення розміру витрат. Відповідно до частини другої статті 141 Цивільно процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved