Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

02\~червня 2025\~року позивач\~ [PERSON] \~через систему\~«Електронний суд»\~звернулась до\~Самарського районного\~суду міста\~Дніпра із\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~на дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.02.2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб та остання змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] . У позивача з відповідачем сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Вже тривалий час позивач з відповідачем припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить лише формальний характер. У зв`язку з чим збереження шлюбу є неможливим, оскільки між позивачем та відповідачем повністю втрачено почуття любові та поваги, кожен з них веде окреме життя і вони більше не пов`язані спільними правами та обов`язками. Як уже зазначалося вище, шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинилися, подружжя вже не проживає спільно, відповідач є військовослужбовцем та перебуває на службі поза містом Дніпро, неповнолітні діти фактично проживають та перебувають із позивачем, яка безпосередньо займається їх утриманням, доглядом, розвитком та вихованням. Оскільки діти проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України, слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі частин з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дітей; витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити без змін. 11 червня 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 лютого 2020 року зареєстрованому Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 81 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 16). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1\~ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положенням ч.ч.3,4\~ст.56\~СК України\~передбачено,\~що кожен\~з подружжя\~має право\~припинити шлюбні\~відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112\~Сімейного Кодексу\~України,\~при розгляді\~справи про\~розірвання шлюбу\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст.51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Стосовно вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2\~ст.182\~СК України\~визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов`язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоров`я дитини, а також обов`язок відповідача по належному утримуванню дитини. Аналізуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, слід визначити у розмірі 1/2 частики з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 червня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відносно вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд приходить до висновку що ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду доказів здійснення зазначених витрат. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved