Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохає виключити з актового запису за № 348 від 16.11.1999 про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області, відомості про позивача, як батька дитини, а саме: з розділу «Відомості про батька» виключити « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, національність росіянин, місце проживання [ADDRESS] »; з розділу «Підстава запису відомостей про батька» виключити «актовий запис про шлюб № 11 від 10.03.1998 Ковалівською с/р Полтавського району Полтавської області», та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, внести відповідні зміни до актового запису № 348 від 16.11.1999 про народження [PERSON] , [INFO] . Судові витрати розподілити відповідно до вимог ЦПК України. В обґрунтування заяви головним чином зазначає, що між Позивачем та [PERSON] , 10.03.1998 було укладено шлюб, реєстрацію якого було проведено виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, проте вказаний шлюб було розірвано 25.09.2000 року за заявою [PERSON] на підставі вироку Полтавського обласного суду по справі № 2-23/1995 від 27.04.1995. В грудні 2024 року після чергового оновлення застосунку «Дія» у розділі «Документи» з`явився актовий запис № 348 про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано Позивача. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підставою внесення відомостей про батька був актовий запис про шлюб №11 від 10.03.1998 року укладений між Позивачем та [PERSON] , своєї згоди на запис батьком дитини Позивач не надавав. З 06.09.1995 року по 16.12.2000 роки Позивач відбував покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)» за вироком Полтавського обласного суду по справі № 2-23/1995 від 27.04.1995. Шлюб було укладено під час відбування Позивачем покарання, мали три довготривалих побачення (відразу з дня реєстрації шлюбу та послідуючі через три місяці), останній раз коли останні зустрічалися це було приблизно восени 1998 і близьких стосунків вже не мали, так як з`ясувалось, що [PERSON] мала стосунки з іншим чоловіком, [PERSON] плакала і просила пробачення, але я не вибачив зради. Після звільнення з колонії Позивач переїхав проживати і працювати в рф до родичів і повернувся в Україну лише тільки в 2019. Позивач звернувся до суду так як вважає, що не являється батьком вказаної дитини у зв`язку з відсутністю стосунків з [PERSON] . Ухвалою суду від 11.08.2025 заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Учасники справи у судове засідання повідомлені належним чином, не з`явились направили на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, між Позивачем та [PERSON] , 10.03.1998 було укладено шлюб, реєстрацію якого було проведено виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, проте вказаний шлюб було розірвано 25.09.2000 року за заявою [PERSON] на підставі вироку Полтавського обласного суду по справі № 2-23/1995 від 27.04.1995, що підтверджується витягами актового запису про шлюб і про розірвання шлюбу отримані через застосунок «Дія» та копіями відповіді ВДРАЦС №30.3-35 від 03.06.2025 (а.с. 9-11). В грудні 2024 року після чергового оновлення застосунку «Дія» у розділі «Документи» з`явився актовий запис № 348 про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано Позивача, що підтверджується витягом актового запису про народження з порталу «Дія» (а.с. 12). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підставою внесення відомостей про батька був актовий запис про шлюб №11 від 10.03.1998 року укладений між Позивачем та [PERSON] , своєї згоди на запис батьком дитини Позивач не надавав. Позивачем долучено копії повного витягу щодо актового запису про народження, свідоцтва про народження відповідача та свідоцтва про зміну імені надані мені відповідачем (а.с. 13-15). З 06.09.1995 року по 16.12.2000 роки Позивач відбував покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)» за вироком Полтавського обласного суду по справі № 2-23/1995 від 27.04.199, що підтверджується копією адвокатського запиту від 30.05.2025, відповіді ДУ «Полтавська виправна колонія №64 від 04.06.2025 року (а.с. 15 на звороті, 16). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із положеннями ч.1 ч.2 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернуто увагу суддів, що оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно з п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі по тексту Правила), рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису Відповідно до п.2.16.2 Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду В п.2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п.2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Так, згідно зі ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи, вищевикладене та те, що відповідачем визнано позовні вимоги, що підтверджується матеріалами справи, а тому позовну заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved