Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1344583 від 03.03.2024 року, який укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , в розмірі 59199 гривень 98 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7999 гривень 98 копійок; - заборгованості за відсотками в розмірі 47200 гривень; - заборгованості за штрафом в розмірі 4000 гривень. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.03.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1344583. Відповідно до мов цього договору ТОВ «Селфі Кредит» надало [PERSON] кредит в розмірі 8000 гривень строком на 360 днів, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Селфі Кредит» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року. Відповідач вимоги кредитного договору не виконала. Кредит, відсотки та штраф не сплатила. Станом на 28.11.2024 року заборгованість відповідача становить 59199 гривень 98 копійок. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подали. У зв?язку з цим суд розглядає справу за правилами ст. ст. 280-289 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1344583 (а.с. 18-25). Відповідно до умов даного договору ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язувалось надати відповідачу кредит у розмірі 8000 гривень строком на 360 днів з 03.03.2024 року по 26.02.2025 року, а відповідач зобов`язалась сплатити кредит та відсотки за користування кредитом. Кредит надається шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відсотки нараховуються за стандартною процентною в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом та застосовується у межах строку кредитування (360 днів). Також відсотки можуть нараховуватись за зниженою процентною ставкою в розмірі 0,875 % за кожен день користування кредитом, якщо відповідач до 01.04.2024 року або протягом 3 календарних днів після цієї дати сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка. Крім того договором передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання відповідачем своїх зобов?язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобов?язана сплатити штраф в розмірі 1200 гривень на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання, а починаючи з 5 дня такого невиконання та/або неналежного виконання - у розмірі 88 гривень за кожен день такого невиконання та/або неналежного виконання. 03.03.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 8000 гривень, що підтверджується листом та ТОВ «Пейтек» (а.с. 34). Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Вищевказаний договір про надання споживчого кредиту № 1344583 від 03.03.2024 року, який укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , підписаний відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 32). За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подана позивачем паперова копія електронного документу є допустимим письмовим доказом відповідно до ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України). Відповідно до вказаних положень 28.11.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу № 28112024 за яким ТОВ «Селфі Кредит» відступило за плату ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1344583 від 03.03.2024 року, який укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] (а.с. 35-42). Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» має право на стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1344583 від 03.03.2024 року, який укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] . Згідно розрахунку (а.с. 26-31) відповідач станом на 28.11.2024 року (за 271 день користування кредитом) допустила заборгованість в розмірі 59199 гривень 98 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7999 гривень 98 копійок; - заборгованості за відсотками в розмірі 47200 гривень; - заборгованості за штрафом в розмірі 4000 гривень. Також з цього розрахунку вбачається, що за 271 день користування кредитом відповідач сплатила кредит в розмірі 2 копійки та відсотки за користування кредитом в розмірі 4530 гривень. Оскільки 21.03.2024 року відповідач сплатила кредит в розмірі 1 копійка та відсотки за користування кредитом в розмірі 1330 гривень, то за період з 03.03.2024 року по 21.03.2024 року (19 днів) їй нараховувались відсотки за зниженою відсотковою ставкою в розмірі 0,875 % за кожен день користування кредитом (70 гривень за день), а з 22.03.2024 року по 28.11.2024 року (252 дні) відповідачу нараховувались відсотки за стандартною відсотковою ставкою в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Таким чином відповідачу повинні нараховуватись відсотки у такому порядку: -з 03.03.2024 року по 21.03.2024 року (19 днів) за зниженою відсотковою ставкою в розмірі 0,875% за кожен день користування кредитом, що становить 1330 гривень (8000 гривень х 0,875% х 19 днів); -з 22.03.2024 року по 22.04.2024 року (32 дні) за стандартною відсотковою ставкою в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом, що становить 6400 гривень (8000 гривень х 2,5% х 32 дні); -з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року (120 днів) за відсотковою ставкою в розмірі 1,5% за кожен день користування кредитом, що становить 14400 гривень (8000 гривень х 1,5% х 120 днів); - з 21.08.2024 року по 28.11.2024 року (100 днів) за відсотковою ставкою в розмірі 1% за кожен день користування кредитом, що становить 8000 гривень (8000 гривень х 1% х 100 днів). Отже за період з 03.03.2024 року по 28.11.2024 року відповідач повинна сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 30130 гривень. Так як відповідач за 271 день користування кредитом сплатила кредит в розмірі 2 копійки та відсотки за користування кредитом в розмірі 4530 гривень, то її заборгованість по кредиту становить 7999 гривень 98 копійок (8000 гривень 2 копійки), а заборгованість по відсотках в розмірі 25600 гривень (30130 гривень 4530 гривень). Доказів сплати кредиту та відсотків в повному обсязі відповідач не надала. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1344583 від 03.03.2024 року, який укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , в розмірі 33599 гривень 98 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7999 гривень 98 копійок; - заборгованості за відсотками в розмірі 25600 гривень. Вирішуючи питання\~про стягнення\~штрафу,\~суд враховує,\~що відповідно\~до пункту\~18\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин суд відмовляє позивачу у стягненні штрафу в розмірі 4000 гривень. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial