Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачкою мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з [PERSON] та перебуває на його утриманні, при цьому відповідачка ухиляється від надання матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання цього позову до суду, та до досягнення дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки відповідачки не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачці у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, судову повістку про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказана поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що відповідачка в судове засідання не з`явилась, на виконання вимог п. 4 ч. 8 ст.\~128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подавала, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних документів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Встановлено, що позивач з відповідачкою мають спільну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Юр`ївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 30.08.2018. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Варварівського старостинського округу Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Відповідачка добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що між ними досягнуто угоди про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем вказаних обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надала. Тому суд вважає, що відповідачка має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідачка не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з неї стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідачка не надала суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved