Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача у якій, з урахуванням заяви від 13.02.2025, просить суд визначити способи участі позивача у вихованні дитини та встановити графік зустрічей з дитиною, [PERSON] , шляхом: - призначення систематичних побачень, можливості спільного проведення часу та дозвілля Позивача з дитиною, без присутності матері: а) раз на тиждень в будній (робочий) день: п`ятниця з 18 год. 30 хв. до 20 год. 30хв., б) у вихідні дні: неділя - 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., з можливістю присутності та супроводу інших членів родини (бабусею та дідусем), виїздом за місто для відвідування дачного будинку сім`ї, відвідування місць громадського користування (парки, дитячі майданчики, дитячі розважальні центри, заклади харчування та ін.). - необмеженого спілкування батька та дитини в телефонному режимі та режимі "online" за допомогою мережі Інтернет з використанням месенджерів (Viber/Telegram/WhatsApp) з урахуванням режиму дня дитини; - забезпечення можливостей проведення спільного часу з позивачем у святкові дні, зокрема: в день народження [PERSON] ( [INFO] ), в день народження позивача, [PERSON] ( [INFO] ), в період новорічних та різдвяних свят, в День батька (третя неділя червня), в День доньки ( 25 квітня ), в Міжнародних жіночий день (8 березня), в період шкільних канікул, з попереднім обговоренням сторонами годин святкувань; - тимчасовий виїзд дитини за межі України з одним із батьків з метою її оздоровлення та відпочинку повинен здійснюватися за попередньою домовленістю між батьками і мати не повинна чинити перешкоди у наданні дозволу на виїзд дитини із батьком. В обґрунтування позовних вимог вказується, 13.07.2019 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстрованого шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Зазначається, що за час шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Як стверджується у позові, наразі дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У позові зауважується, що [PERSON] має захворювання нервово-психічного стану, про що свідчить Медичний висновок № 69/682 про дитину-інваліда віком до 18 років від 04.01.2024 та Довідка № 69/682 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 04.01.2024. У дитини наявне захворювання пп. 3.5, п. 3, Розділу Х Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516, яке має назву дитячий аутизм. При цьому, звертається увага на те, що характеристика клінічного перебігу захворювання та функціонального стану органів і систем включає в себе порушений або аномальний розвиток, що проявляється у віці до 3-х років аномальним функціонуванням у всіх сферах: соціальній взаємодії, спілкуванні, обмеженою та стереотипною поведінкою. Вказується, що для такого захворювання характерними проявами є: складна організація відносин дитини з зовнішнім світом, заглиблення у внутрішні переживання, нерівномірність проявів емоційного стану, порушення функції спілкування, поступовий відрив від реальної дійсності. Психіка дитини з особливими потребами є дуже вразливою. Під час виховання дитини основні зусилля батьків мають бути спрямовані на забезпечення емоційного і психологічного комфорту дитини, формування в неї почуття впевненості та захищеності, повільне впровадження нових навичок, форм поведінки. Як наголошується у позові, між сторонами неодноразово виникають конфлікти під час зустрічей, свідком яких стає донька, [PERSON] . Позивач вважає, що такі непорозуміння між батьками негативно відображаються на здоровому розвитку дитини та впливають на психоемоційний стан дитини. Акцентується, що для забезпечення якісного та комфортного спілкування, позивач облаштував комфортні житлові умови за нинішнім місцем проживання. Також зазначається, що [PERSON] відповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки, прагне задовольнити усі потреби дитини, розвиває в [PERSON] самостійність та соціальну адаптивність. Батько любить дитину та приділяє значну увагу фізичному та духовному розвитку дитини. 07.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково, з урахуванням викладеного у відзиві та запропонованого відповідачем графіку зустрічей батька з дитиною. Відповідач не заперечує щодо запропонованого позивачем графіку, але вважає, що зустрічі у будні дні можна збільшити, хоча б до 2-х на тиждень. Наприклад середа і пятниця (чи інші зручні для позивача дні) у вечірній час з 18-00 год. до 20-00 год. Щодо зустрічей у неділю відповідач теж не заперечує, проте звертає увагу, що батько не проводить навіть цього одного повного дня з донею, якого він сам собі обрав. Зустрічі у неділю зводяться до декількох годин. При цьому позивач не домовляється з відповідачем про зміни в графіку побачення з донею, а ставить відповідача перед фактом, не з`ясовуючи наявності чи відсутності планів у останньої цього дня. Останньої зустрічі позивач взагалі повідомив матері відповідача, що більше не прийде навідувати доньку, з яких причин не повідомив. Не надав відповіді і на звернення відповідачки з цього приводу. У відзиві зазначається, що відповідачу відомо, що неодноразово позивач під час недільного дня (дня батька) навідував з донею його батьків, відповідач заперечує щодо таких зустрічей, оскільки вважає, що батько таким чином знімає з себе відповідальність за виховання та догляд за донею, навіть в ті декілька годин, які він має приділити дитині. За твердженням відповідача, ініціатива про участь у житті онуки має виходити від баби з дідом, а не від їхнього сина, батька дитини. Щодо виїзду за місто для відвідувань дачного будинку сім 'ї та закладів харчування: відповідач категорично заперечує, щодо зазначено з наступних підстав: 1)Нестабільність поведінки батька та відсутність гарантій безпеки. Батько дитини не несе повної відповідальності за її виховання та ухиляється від забезпечення всіх необхідних фінансових потреб. Він не бере активної участі в повсякденному житті дитини, ігнорує її медичні потреби та реабілітацію, а також уникає виконання важливих батьківських обов`язків, зокрема навіть не возить дитину до лікаря (навіть на прохання матері, знаючи що запис була заздалегідь та Відповідач того дня захворіла) не підтримав дитину до та після операції. 2)Зниження емоційного зв`язку з дитиною через дії батька. Батько самостійно зменшив кількість побачень з дитиною, чим спровокував ненадійний емоційний зв`язок з дочкою. Він систематично не виконує своїх обіцянок, які давав дитині. Зокрема, замість запланованого повного дня разом, проводив з нею лише 2 години або взагалі відмовлявся приїздити у встановлений ним же день згідно з графіком побачень (неділя). 3)Ризики для емоційного та фізичного стану дитини. Дитина має захворювання - аутизм, що супроводжується вразливою нервовою системою. Для її стабільного емоційного стану надважливо дотримуватися постійних ритуалів та режиму дня. Вона має фіксований графік денного сну (12:00-15:00) і нічного відпочинку (21:00), який необхідно неухильно дотримуватися. Зміна умов, порушення звичного розпорядку можуть спричинити сильний стрес та негативний вплив на її розвиток. 4)Нездатність батька забезпечити дитину необхідним харчуванням. Дитина має медично обгрунтовану дієту - без глютену, казеїну, лактози та цукру, а також обмеження щодо інших продуктів через алергію. Батько не забезпечує правильне харчування дитини і ніколи цього не робив. Навіть коли відповідач передає позивачу їжу на цілий день, останній не забезпечує дотримання дієти: замість повноцінного харчування дає велику кількість сушеного манго та компоту, після чого у дитини виникає сильний розлад шлунку. Шлунок і мозок взаємопов`язані через складну систему нейромедіаторів, бактерій та імунних реакцій. У дітей з аутизмом цей зв`язок ще більш вразливий. Тому порушення дієти, надмірне вживання неправильних продуктів або розлади травлення можуть суттєво впливати на поведінку, навчання, сон та емоційний стан дитини. 5) Відсутність чіткої інформації про умови подорожі. Батько не конкретизував де знаходиться дачний будинок, не надав детального маршруту поїздки, інформації про осіб, які контактуватимуть із дитиною, а також гарантій її повернення у визначений час. Більше того, не зазначив у які саме дні має відбуватись такі виїзди. Відповідач, стверджує, що між нею та донькою наявний сильний емоційний зв`язок, дитина, враховуючи її особливості, дуже прив`язана до матері тому може забажати повернутись до матері в будь-який момент, а перебуваючи за містом позивач не зможе швидко привезти дитину додому. Також у відзиві зауважується, що щодо необмеженого спілкування батька з донею у телефонному режимі, відповідач не заперечує, навпаки наполягає, щоб за можливості такі телефонні дзвінки були щодня, наприклад перед сном, з побажанням для доні «Солодких снів», або ж вранці з побажанням « Доброго ранку ». Це не обов`язково мають бути дзвінки онлайн, можна ж записувати відео та звукові повідомлення. Однак це не має зводитись до одного звуко чи відеозапису, який батько направлятиме дитині постійно. Акцентується, що відповідач до переліку святкових днів вказаних позивачем також додала б відвідування батьком дошкільних та шкільних свят доньки. Необхідність оздоровчого відпочинку в горах та біля моря, що забезпечувалось позивачем до розлучення сторін. Також такі дні, як день народження позивача, день батька, день доньки, 8 березня , з урахуванням графіку дитини та можливостей батька, щоб батько проводив цілий день (за можливості) чи більшу його частину з донькою, щоб це не зводилось до формального привітання зі святом та зустрічі з батьком на декілька хвилин. Відповідач, вважає що на даний час, вимоги позивача про можливість виїзду з дитиною закордон є передчасними та не заслуговують на увагу. На даний час відповідач категорично заперечує щодо виїзду батька з донькою за кордон, Оскільки дитина поки, не готова до таких подорожей без матері. Відповідачем запропоновано наступний графік зустрічей: 1) щодо систематичних побачень, можливості спільного проведення часу та дозвілля позивача з дитиною, без присутності матері: - два рази на тиждень в будній (робочий) день: середа, п`ятниця з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (чи інші дні за вибором батька та домовленістю сторін), - у вихідні дні: неділя - 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Цілий день для батька. 2) щодо спілкування засобами телефонного зв`язку: - за можливості кожного дня, або ж декілька разів на день. Надсилати голосові та відеоповідомлення (не одні і ті ж). Телефонувати шляхом відеоз`язку. 3) щодо зустрічей у святкові дні: - в день народження [PERSON] ( [INFO] ) - за домовленістю сторін, узгодивши час святкування, - в день народження позивача, [PERSON] ( [INFO] ), в День батька (третя неділя червня), в День доньки ( 25 квітня ), в Міжнародних жіночий день (8 березня) - за можливості проведення з батьком цілого дня, - в період новорічних та різдвяних свят - за домовленістю сторін. Можливо почергове проведення свят. Парного року: Новий рік з батьком, Різдво з матір`ю, непарного - навпаки, або ж розподіл святкових днів навпіл, також почергово. Перша половина дня з матір`ю, друга з батьком, за попередньою домовленістю сторін. 4) щодо зустрічей в період шкільних канікул: - за попереднім обговоренням між сторонами, - участь батька у дошкільних та шкільних святах доньки, - оздоровлення дитини поїздками на море та гори, за домовленістю сторін, - матеріально-фінансове забезпечення дитини повністю покладається на батька. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами загального провадження. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08.04.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги, викладені у поданому суду відзиву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься заява від 01.09.2025, за підписом начальника служби, у якій зазначає про проведення судового засідання без присутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що 13.07.2019 між сторонами у справі: [PERSON] , 27.06.1993 та [PERSON] (до заміжжя - [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1494 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2019. У цьому шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2020. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28.01.2025 у справі № 758/8639/24 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.07.2019 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1494. Відповідно до медичного висновку № 69/682 про дитину-інваліда віком до 18 років від 04.01.2024 у [PERSON] , [INFO] , наявне захворювання пп. 3.5, п. 3, Розділу Х Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516. В матеріалах справи міститься копія довідки № 69/682 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, видана [PERSON] , [INFO] . 01.03.2025 відбулася онлайн консультація з [PERSON] за допомогою відеозв`язку з консиліумом за участі дитячого психіатра [PERSON] , що підтверджується долученим до матеріалів справи медочним висновком, який містить рекомендації та діагноз - дитячий аутизм. За змістом наданого Органом опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації висновку від 12.06.2025 про порядок участі батька у вихованні дитини, викладено наступне: «Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, розглянула матеріали цивільної справи № 758/998/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення способів у вихованні дитини та встановлення графіка зустрічей з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба). Справа № 758/998/25 перебуває в провадженні Подільського районного суду міста Києва (суддя Якимець О.І.). З метою надання до Суду письмового висновку органу опіки та піклування, відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України Службою проведена відповідна робота, за результатами якої встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2019 року по січень 2025 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між батьками припинено. Спеціалістами Служби 17.09.2024 обстежено умови проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що для дитини відведена окрема кімната, обладнана всіма необхідними меблями, дівчинка має місце для відпочинку та навчання. Забезпечена одягом та взуттям, розвиваючими іграми відповідно до віку. Для проживання дитини матір`ю створені належні умови проживання. [PERSON] - дитина з інвалідністю та потребує постійного догляду, який фактично здійснює мати. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Комісія) від 18.12.2024 № 26 прийнято рішення вважати за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] та надано до Суду відповідний висновок від 18.12.2024. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26.03.2025 по справі №760/24292/24 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . [PERSON] у позовній заяві від 18.07.2024 запропоновано способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини без присутності матері, а саме: - раз на тиждень в будній (робочий) день: п`ятниця з 18 год 30 хв до 20 год 30 хв; - у вихідні дні: неділя з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв, з можливістю присутності та супроводу інших членів родини (бабусі та дідуся з боку батька), з виїздом за місто для відвідування дачного будинку сім`ї, відвідування місць громадського користування (парки, дитячі майданчики, дитячі розважальні центри, заклади харчування та ін.); - необмеженого спілкування батька та дитини в телефонному режимі та режимі онлайн за допомогою мережі Інтернет з використанням месенджерів (Viber, Telegram, WhatsApp) та урахуванням режиму дня дитини; - забезпечення можливостей проведення спільного часу з батьком у святкові дні, зокрема: в день народження [PERSON] ( [INFO] ), в день народження батька ( [INFO] ), в період новорічних та різдвяних свят, День Батька (третя неділя червня), в День Доньки ( 25 квітня ), в Міжнародний жіночий день (8 березня), в період шкільних канікул, з попереднім обговоренням сторонами годин святкування; - тимчасовий виїзд дитини за межі України з одним із батьків з метою її оздоровлення та відпочинку повинен здійснюватися за попередньою домовленістю між батьками і мати не повинна чинити перешкоду надані дозволу на виїзд дитини з батьком. [PERSON] не погоджується з деякими пунктами запропонованого батьком графіку та пропонує свій, а саме: - збільшити до 2-х днів на тиждень, середа і п`ятниця (чи інші зручні для [PERSON] дні) у вечірній час з 18 год 00 хв до 20 год 00 хв; під час вихідного дня в неділю мати заперечує щодо спільних зустрічей з бабусею та дідусем з боку батька, оскільки дане питання врегульовується статтею 257 Сімейного кодексу України; - щодо виїзду за місто для відвідування дачного будинку сім`ї та закладів харчування: дитина має фіксований графік денного сну з 12 год 00 хв до 15 год 00 хв і нічного відпочинку з 21 год 00 хв, який потрібно неухильно дотримуватися. Відповідно до цього батько має повертати [PERSON] до матері в неділю о 15 год 00 хв. Також [PERSON] призначено медично обґрунтовану дієту; - щодо необмеженого спілкування батька та дитини в телефонному режимі: мати наполягає щоб за можливості такі телефонні дзвінки були щодня, наприклад, перед сном з побажання «Солодких снів» або вранці з побажанням «Доброго ранку». Це обов`язково мають бути дзвінки онлайн, можна також записувати відео та звукові повідомлення; - забезпечення можливостей проведення спільного часу: мати пропонує додати дошкільні та шкільні свята доньки, щоб батько проводив з дитиною цілий день (за можливості) чи більшу його частину. Щодо виїзду за кордон дитини з батьком мати категорично заперечує. Враховуючи зазначене вище, відповідно до статтей 19, 141, 157 Сімейного кодексу України, статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, проаналізувавши зібрані матеріали, заслухавши матір та батька дитини, вислухавши думку членів комісії з питань захисту прав дитини Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 12.06.2025 № 13), зважаючи на те, що дитина проживає з матір`ю, діючи в межах чинного законодавства України та в інтересах дитини, вирішили - вважати за доцільне визначення [PERSON] порядок та спосіб спілкування з малолітньою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: - середа і п`ятниця щотижня (чи інші зручні для [PERSON] дні) у вечірній час з 18 год 00 хв до 20 год 00 хв; - щонеділі з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю відвідування місць громадського користування (парки, дитячі майданчики, дитячі розважальні центри) без присутності та супроводу інших членів родини (бабусі та дідуся з боку батька) з обов`язковим неухильним дотриманням призначеної лікарем дієти та режиму дня [PERSON]: фіксований графік денного сну з 12 год 00 хв до 15 год 00 хв і нічного відпочинку з 21 год 00 хв; - необмеженого спілкування батька та дитини в телефонному режимі та режимі онлайн за допомогою мережі Інтернет з використанням месенджерів (Viber, Telegram, WhatsApp тощо), враховуючи режим дня та бажання дитини; - проведення спільного часу з батьком у святкові дні, зокрема: в день народження [PERSON] ( [INFO] ), в період новорічних та різдвяних свят, дошкільні та шкільні свята з попереднім обговоренням годин святкування за спільною домовленістю між батьками з урахуванням інтересів та бажання дитини; в день народження батька [PERSON] ( [INFO] ), День Батька (третя неділя червня), в День Доньки ( 25 квітня ), в Міжнародний жіночий день (8 березня) з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю відвідування місць громадського користування (парки, дитячі майданчики, дитячі розважальні центри) без присутності та супроводу інших членів родини (бабусі та дідуся з боку батька) з обов`язковим неухильним дотриманням призначеної лікарем дієти та режиму дня [PERSON]; - шкільні та літні канікули навпіл між батьками за попередньою домовленістю з урахуванням бажання дитини.» На підтвердження позовних вимог стороною позивача також долучено копії: договору найму (оренди) квартири від 25.06.2024, укладеного між [PERSON] (наймодавець) та [PERSON] (наймач), предметом якого є тимчасова здача у найм (оренду) на оплатній основі житлового приміщенння (квартири) за адресою: [ADDRESS] , що належить наймодавцю на праві приватної власності; акту прийому-передачі житлового приміщення від 25.06.2024; фото об`єкту нерухомості; квитанцій від 07.06.2024, від 12.06.2024, від 16.06.2024, від 18.06.2024, від 20.06.2024, від 23.06.2024, від 24.06.2024, від 26.06.2024, від 18.06.2024, від 28.06.2024, з призначенням платежу «переказ особистих коштів на утримання дитини». Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Суд враховує, що за змістом ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.111989, ратифікованої Україною 27.02.1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 577/3878/21, провадження №61-8759св22). Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з дитиною, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батьку дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню того, що права кожного з батьків є рівними (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 233/418/22, провадження № 61-11951св23). Здебільшого потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей зумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням віднайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостроемоційними і мінливими стосунки між батьками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 759/4616/19-ц, провадження № 61-8244св22). Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства). Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» ЄСПЛ зазначив: що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ від 07.08.1996 у справі «Йогансен проти Норвегії»). У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й передусім повинні бути визначені інтереси дитини, а вже тільки потім - права її батьків. Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №189/68/20 (провадження № 61-16244св21), від 08.02.2023 у справі № 334/1202/20 (провадження №61-7951св22), від 15.08.2023 у справі № 759/4170/20 (провадження № 61-3420св23). Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення встановлення належних стосунків між дитиною і батьками, що є фундаментальними для благополуччя дитини. Дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, та є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 607/7767/22, провадження № 61-3947св23). В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 263/13178/18, провадження № 61-13898св21). Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом також береться до уваги, що позивач працює, має наміри та бажання спілкуватися і брати участь у вихованні дитини. Встановлено, між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною, що має наслідком недостатню участь позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, судом не встановлено жодних перешкод для спілкування батька з дитиною. На підставі досліджених доказів, з урахуванням висновку наданого Органом опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації висновку від 12.06.2025 про порядок участі батька у вихованні дитини, суд вважає доцільним визначити [PERSON] порядок та спосіб спілкування з малолітньою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: - середа і п`ятниця щотижня у вечірній час з 18 год 00 хв до 20 год 00 хв, (інші робочі (будні) дні за вибором [PERSON] та домовленістю сторін); - щонеділі з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю відвідування місць громадського користування (парки, дитячі майданчики, дитячі розважальні центри) з обов`язковим неухильним дотриманням призначеної лікарем дієти та режиму дня [PERSON]: фіксований графік денного сну з 12 год 00 хв до 15 год 00 хв і нічного відпочинку з 21 год 00 хв; - необмеженого спілкування батька та дитини в телефонному режимі та режимі онлайн за допомогою мережі Інтернет з використанням месенджерів (Viber, Telegram, WhatsApp тощо), враховуючи режим дня та бажання дитини; - проведення спільного часу доньки з батьком у святкові дні, зокрема: в день народження [PERSON] ( [INFO] ), в період новорічних та різдвяних свят, дошкільні та шкільні свята з попереднім обговоренням годин святкування за спільною домовленістю між батьками з урахуванням інтересів та бажання дитини; в день народження батька [PERSON] ( [INFO] ), День Батька (третя неділя червня), в День Доньки ( 25 квітня ), в Міжнародний жіночий день (8 березня) з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв з можливістю відвідування місць громадського користування (парки, дитячі майданчики, дитячі розважальні центри) з обов`язковим неухильним дотриманням призначеної лікарем дієти та режиму дня [PERSON]; - шкільні та літні канікули навпіл між батьками за попередньою домовленістю з урахуванням бажання дитини. Щодо можливості тимчасового виїзду дитини за межі України з батьком з метою її оздоровлення та відпочинку, суд зазначає наступне. Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання. Крім того, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення, що по суті є окремими позовними вимогами, адже повинно бути зазначено певний час та країна перебування. Таким чином, у межах розгляду цієї справи, суд не вбачає підстав для надання дозволу тимчасового виїзду дитини за межі України з одним із батьків з метою її оздоровлення та відпочинку. Щодо виїзду за межі міста Києва для відвідування дачного будинку сім`ї, враховуючи думку сторони відповідача, оскільки не конкретизовано де знаходиться дачний будинок, дні такого виїзду, пояснення матері що вона побоюється у випадку повітряних тривог щодо безпеки дитини під час виїзду за межі міста Києва та повернення додому, суд вважає, що зазначений спосіб участі позивача у вихованні дитини не можна вважати обґрунтованим та такий задоволенню не підлягає. Щодо присутності та супроводу інших членів родини (бабусі та дідуся з боку батька) під час проведення спільного часу доньки з батьком, суд зазначає, що оскільки такі не залучалися до участі у справі, суд не може вирішувати питання про їхні права та обов`язки. Крім того, як вірно зазначила сама відповідач у поданому відзиві, у відповідності до ст. 257 СК України баба, дід (зокрема по лінії батька) мають право спілкуватися зі своїми внуками та брати участь у їх вихованні. Тому обмежувати таке спілкування під час вирішення судового спору та ухвалення судового рішення щодо визначення способів у вихованні та встановлення графіка зустрічей батька з донькою, законодавством не передбачено. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з позовом у даній справі позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: partial