Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Яшан Юлія Борисівна звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати та моральної шкоди. Просить ухвалити додаткове рішення яким стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень, так як це питання не вирішене судом при ухваленні рішення. Позивач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про відмову представнику відповідача у стягненні витрат на правничу допомогу. Вказав, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є суттєво завищеним та не співмірним наданій послузі. Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 18 серпня 2025 позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 3522286300:02:000:0613 за період з 2018 по 2020 роки в розмірі 13336,53 гривень , 3% річних в розмірі 400,10 гривень та індекс інфляції в розмірі 885,98 гривень, а всього 14622,61 гривень. Стягнуто моральну шкоду в розмірі 3000 гривень та судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 183,22 гривні. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимого та заявляв клопотання про стягнення на користь відповідача із позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Питання про стягнення витрат на професійну допомогу судом не вирішене, що є підставою для винесення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника відповідача адвоката Яшан Ю.Б. підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги № 1079982, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, договором про надання правової допомоги від 05.04.2024, відповідно до якого гонорар адвоката становить 10000 гривень. Також адвокатом надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом для надання правничої допомоги, акт наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.04.2024 на суму сплаченого гонорару в розмірі 10000 гривень. Таким чином, відповідач поніс витрати на професійну правничу (правову) допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи у сумі 10000 грн. Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розподілу між сторонами підлягають витрати на правничу допомогу як сплачені стороною, так і ті, які сторона має сплатити. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає клопотання позивача про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу необґрунтованим та таким, що не доводить неспівмірність таких витрат наданий послузі та суттєве завищення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені частково, то з нього підлягає стягненню витрати на правову допомогу на користь відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 8200 гривень. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved