Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

02\~липня 2025\~року представник\~позивача звернувся\~до суду\~з позовною вимогою про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2018 року, зареєстрованого в реєстрі №965 [PERSON] належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . До прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , цей житловий будинок належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 02.02.1978 року. Згідно Домової книги [PERSON] значиться домовласником і була зареєстрована в житловому будинку із 10.10.1977 року і по день смерті. Відповідно до Інформації з ДРРП на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 1729405, підстава обтяження: повідомлення 22-97, 20.06.1997, Ощадбанк. Власником даного майна, на яке накладено арешт, вказаний [PERSON] , [INFO] , уродженець села Писарщина Глобинського району Полтавської області, який помер [INFO] . Однак дана особа невідома позивачу, родинні відносини між ними відсутні, та власником майна значиться саме позивач, а до неї померла [PERSON] . Арешт з майна на даний час не знято і вказана обставина перешкоджає позивачу здійснити продаж належного їй житлового будинку. Наявність цього обтяження призводить до порушення конституційних прав позивача на вільне користування та розпорядження своїм майном. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, зняти (скасувати) арешт з житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1678249453206), реєстраційний номер обтяження №1729405, підстава обтяження: повідомлення 22-97, 20.06.1997, Ощадбанк. 17 липня 2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що АТ «Ощадбанк» заперечує проти заявлених вимог до АТ «Ощадбанк» в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а тому позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі. Відповідач - це особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи докази, що між ним та банком існують будь які правовідносини. На момент подання відзиву на позовну заяву, позивач не є боржником АТ «Ощадбанк». Діючі кредитні договори між АТ «Ощадбанк» та позивачем відсутні. Оскаржуване обтяження зареєстровано реєстратором Глобинською державною нотаріальною конторою. При цьому, власником нерухомого майна вказано - [PERSON] . При цьому, в матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення АТ «Ощадбанк» певних дій щодо реєстрації оскаржуваного обтяження та/або щодо порушення банком прав позивача. Проте, відповідачем по даній справі має бути особа, яка дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення щодо позивача, тобто державний реєстратор, уповноважений на вчинення реєстраційної дії, за умови порушення останнім прав позивача (в даному випадку Глобинська державна нотаріальна контора), а не АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним позивачу майном, та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси останнього. З огляду на те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі та банком не порушувалися права та охоронювані законом інтереси позивача, у місцевого суду, в силу норм процесуального права, відсутні підстави для покладення на АТ «Ощадбанк» відшкодування понесених позивачем судових витрат. АТ «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і не може відповідати за внесення записів про обтяження нерухомого майна, в т.ч. і щодо житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Посилаючись на викладене, представник відповідача просив суд, відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник відповідача направив до суду заяву у якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився у відзиві на позовну просив суд проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідно до\~ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до Довідки, виданої КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» № 61/3685 від 28.09.2017, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , частка:1/1, назва документу: свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок видане Глобинською міською радою району Полтавської області від 02.02.1978 р (а.с.5). Згідно копії Домової книги на буд. [ADDRESS] , [PERSON] з 10.10.1977 року зареєстрована у вказаному домоволодінні (а.с.6-7). Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.10.2018 приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М., зареєстрованого в реєстрі за № 365, [PERSON] успадкувала після померлої [INFO] [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчий комітетом Глобинської міської ради 02 лютого 1978 року за № 819, зареєстрованого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 02 лютого 1979 в реєстрову книгу № 17 за реєстровим № 3032 (а.с.13). Право власності за [PERSON] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , частка 1/1, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,номер запису про право власності: 28586112, що вбачається з Витягу індексний номер 143008809 (а.с.13 на звороті). Вказані інформацію перевірено судом шляхом формування запиту сформованим засобами підсистеми «Електронний суд» та отримання Відповіді № 1635008 від 04.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.35). Отже, з досліджених доказів судом встановлено, що власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , з 02 лютого 1978 року до [INFO] була [PERSON] , а з 27.10.2018 власником вказаного домоволодіння є [PERSON] . Разом з тим, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 426734129, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступний запис: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1729405, зареєстровано: 02.03.2005 за № 1729405 реєстратором: Глобинська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення 22-97, 20.06.1997, Ощадбанк. Об`єкт обтяження: будинок за адресою [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Додаткові дані: архівний номер:1931625POLTAVA8, архівна дата: 27.06.2000; дата виникнення: 27.06.2000, № реєстра: 56774-65, внутр. №9А01413С27F128317F29, коментар: [INFO] (а.с.8). На виконання ухвали суду від 04 серпня 2025 року від Полтавського обласного\~державного нотаріального\~архіву надійшла відповідь на запит з додатками (а.с.49) з яких вбачається наступне. 20.06.1997 за № 244 Державним спеціалізованим комерційним Ощадним банком України було направлено в Глобинську державну нотаріальну контору Повідомлення про видачу позики, яким останні повідомили, що [PERSON] була видана позика в сумі 1000 грн строком на 5 років на капітальний ремонт житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Банк просив нотаріальну контору про накладення заборони на будівлю позичальника (а.с.50). Приватним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори на підставі Повідомлення про видачу позики [PERSON] було накладено заборону відчуження будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.50) Отже, судом встановлено, що саме на підставі повідомлення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України було накладено заборону відчуження будинку за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, судом встановлено, що станом на 20.06.1997 власником будинку за адресою [ADDRESS] була [PERSON] , а не позичальник [PERSON] . Крім того, з відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідач підтверджує факт того, що позивач не є боржником АТ «Ощадбанк». Діючі кредитні договори між АТ «Ощадбанк» та позивачем відсутні. Як вбачається з довідки наданої АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали суду від 03.07.2025, в АТ «Ощадбанк» первинні документи (повідомлення 22-97 від 20.06.1997 року) на підставі яких було накладено арешт на житловий будинок не виявлені. У позивача відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» (а.с.34). Таким чином, із досліджений доказів судом встановлено, що на підставі повідомлення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України було накладено заборону відчуження будинку за адресою [ADDRESS] , яке належало [PERSON] , а не [PERSON] , який був позичальником. Також судом встановлено, що на даний час власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] є [PERSON] та наявний архівний запис про заборону відчуження належного їй домоволодіння. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема може бути \~припинення дії, яка порушує право.\~ Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як зазначено в ч. 1 ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України,\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю є порушеним, оскільки вона є власником домоволодіння на яке накладено заборона відчуження. Крім того, як встановлено судом на час заборони відчуження будинку за адресою [ADDRESS] , останній належав [PERSON] , [PERSON] , який був позичальником Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України не був власником вказаного домоволодіння. Крім того, позивач не є боржником АТ «Ощадбанк». Діючі кредитні договори між АТ «Ощадбанк» та позивачем відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що наявність заборони відчуження житлового будинку істотно обмежує та порушує права позивача як власника майна, тому відсутні законні підстави для продовження застосування заборони, яка є перешкодою в реалізації прав позивача. Надаючи оцінку\~твердженням представника\~відповідача стосовно\~того,\~що АТ\~«Ощадбанк» не є належними відповідачем по справі, як на підставу для відмови у позові, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що обтяження зареєстровано реєстратором Глобинською державною нотаріальною конторою. Проте, суд зауважує, що реєстрація обтяження відбулася саме на підставі повідомлення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України. Як вбачається зі Статуту акціонерного товариства Державний ощадний банк України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 лютого 2024 р. № 139), 1. Акціонерне товариство Державний ощадний банк України (далі - Банк) є державним банком. 2. Банк утворено відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р.\~№ 106\~Про акціонування Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р.\~№ 876\~Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України (Офіційний вісник України, 1999 р., № 21, ст. 955) шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України, тип якого відповідно до\~Закону України\~Про акціонерні товариства змінено на публічне акціонерне товариство відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2011 р.\~№ 502\~Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 36, ст. 1485). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р.\~№ 568\~Питання акціонерного товариства Державний ощадний банк України (Офіційний вісник України, 2019 р., № 55, ст. 1908) тип акціонерного товариства Державний ощадний банк України було змінено на приватне. 3. Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за № 4. Таким чином, судом встановлено, що Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України. Відповідно до Роз`яснень Міністерства юстиції України від 04.06.2009 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, здійснюється за заяво ю установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту). Отже, банк є ключовою стороною, яка підтверджує факт погашення кредиту, що є підставою для зняття заборони відчуження.\~ Судом встановлено, що [PERSON] , який був позичальником Державного спеціалізованого\~комерційного ощадного\~банку України помер. Крім того, суд зауважує, що позивач по справі позбавлена можливості звернутися із заявою до державного реєстратора про зняття заборони відчуження належного їй майна, оскільки вона не була позичальником за договором позики укладеним з Державним спеціалізованим комерційним Ощадним банком України. Також не була позичальником і попередня власниця домоволодіння. Отже, суд дійшов висновку, що обтяження яке було накладено реєстратором Глобинською державною нотаріальною конторою є помилковим, проте вказана помилка виникла саме з вини Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, оскільки саме на підставі їх повідомлення відбулося обтяження. Враховуючи те, що АТ «Державний Ощадний банк України» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, суд дійшов висновку, що АТ «Державний Ощадний банк України» є належним відповідачем по справі. Приймаючи до уваги те, що наявність заборони відчуження житлового будинку істотно обмежує та порушує права позивача як власника майна, відсутні законні підстави для продовження застосування заборони, яка є перешкодою в реалізації прав позивача, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved