Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (надалі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»/товариство/позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 35\~842,41 грн, витрати зі сплати судового збору у сумі 3\~028,00 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9\~200,00 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що 13.01.2020 між акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн., процентна ставка 35,99% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. АТ «Альфа-Банк» виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. В свою чергу відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 20 вересня 2021 року загальний розмір заборгованості становив 35\~842,41 грн. 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором, який був укладений з відповідачем. Також у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9\~200,00 грн. Тому товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Від представника відповідача адвоката Скользнєвої В.В. 04.03.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у запропонованій клієнтом банку пропозиції (оферті) міститься посилання на договір, діюча редакція якого розміщена на офіційному сайті банку. При цьому сам договір до позовної заяви не доданий. До позовної заяви додана Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" відповідачем, яка не містить істотних умов договору кредиту. Позивач надав також паспорт споживчого кредиту, дрібний шрифт якого не дозволяє дослідити цей письмовий доказ. При цьому, Паспорт споживчого кредиту документ попередньої стадії домовленостей перед укладанням кредитного договору та не є частиною правочину, якщо такий укладений. Заборгованість відповідача за кредитним договором вказана позивачем у загальній сумі, без визначення окремо заборгованості по тілу кредиту, процентах. Матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач був ознайомлений із Додатком № 4 та Договором на сайті банку, які згадані в Оферті, і погодився з визначеними у них умовами, не доведено істотних умов - дата сплати обов`язкового мінімального платежу, порядок та строки повернення кредиту, графік погашення, встановлення комісії, її розміру та порядку і строків сплати. Матеріали справи не містять інформації про ці обставини. За таких обставин, відсутність у наявних документах домовленості сторін про порядок, строки, графіки сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії за розрахунково-касове обслуговування, надані позивачем документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У наданій позивачем відповіді на відзив зазначено, що у наданій до позовної заяви оферті вказані усі істотні умови договору банківського кредиту. На підтвердження прийняття даної оферти відповідача акціонерним товариством «Альфа-Банк» були вчинені конклюдентні дії, а саме, видано кредит, що підтверджується випискою по рахунку. Крім того, у самій оферті відповідач власним підписом підтвердив, що акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії отримав 13.01.2020. Відповідач використав отримані ним кредитні кошти на власний розсуд, що підтверджується наданими позивачем виписками, що також підтверджує факт укладення між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» кредитного договору шляхом акцептування оферти відповідача. У наданих представником відповідача 28.04.2025 [PERSON] додаткових поясненнях зазначено, що з доданої позивачем виписки виписку по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 13.01.2020 по 20.09.2021 можна встановити, що позивачем тільки списувались кошти як проценти за овердрафт, проценти за користування кредитом (як за покупки, так і готівкові операції), розрахунково-касове обслуговування основної картки. Крім, того по вказаному рахунку відсутні жодні операції по зняття готівки в банкоматі та інші операції, які б свідчили про використання кредитних коштів. Однак, згідно з розрахунком заборгованості розмір боргу за тілом кредиту 30 256,10 грн та заборгованість за штрафними санкціями 5 586,31 грн. По виписці за платіжній картці World Debit Mastercard вбачається, що з 13.01.2020 по 20.09.2021 року жодних операцій по картці не було та у подальшому жодних операцій із зняття відповідачем кредитним коштів здійснено не було. Так, згідно виписки з цього періоду жодні операції по зняття готівки в банкоматі та інші операції, які б свідчили про використання кредитних коштів Відповідачем, не були здійснені. Викладене свідчить про те що, не можна брати до уваги як належний доказ на підтвердження заявлених позовних вимог розрахунок заборгованості. Крім того, представник вважає безпідставним нарахування штрафних санкцій з посиланням на п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У додаткових поясненнях від 12.05.2025 представником позивача наведена практика апеляційних судів з розгляду справ про стягнення заборгованості за позовом ТОВ ФК «Еліт Фінанс». Ухвалою судді від 22.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивач не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник, належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. 13.01.2020 між акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн., процентна ставка 35,99% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн (а.с. 6). Підписанням цієї оферти позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладанням угоди ознайомлений, в тому числі у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; надання якої передбачено нормами\~закону України «Про споживче кредитування»\~та нормативними актами НБУ. Всі відносини та істотні умови надання та користування кредитом, що не врегульовані угодою, запропоновано позичальником врегулювати договором, діюча редакція якого розміщена на сайті банку www.alfabank.com.ua. Також 13.01.2020 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, умови якого є аналогічними оферті на укладання угоди про надання кредиту від 13 січня 2020 року (а.с. 7). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджений випискою по особовому рахунку за період з 13 січня 2020 року по 20 вересня 2021 року (а.с. 17-19). З виписки вбачається, що [PERSON] активно користувався платіжною карткою World Debit Mastercard, робив покупки, знімав готівку. Станом на 20 вересня 2021 року відбулось згортання активу у зв`язку з продажем згідно з договором факторингу № 3 «ФК «Еліт Фінанс» від 20 вересня 2021 року, сума операції 30\~256,10 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ«ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 13.01.2020 (а.с. 9-13). Пунктом 2.2 Договору факторингу визначено, що право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. За приписами п. 2.3. договору факторингу право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п.\~4.2. цього договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру боржників за формою, встановленою у додатку № 2 до цього договору. Пунктом п. 4.2. договору факторингу встановлено, що фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну вимоги у розмірі 12\~844\~800,00 грн в дату підписання договору. Платіжним дорученням від 20.09.2021 ТОВ «ФК «Еліт фінанс» перерахувало на виконання вимог договору факторингу № 3 від 20.09.2021 суму у розмірі 12\~844\~800,00 грн (а.с. 15). Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу\~від 20.09.2021 № 3 у той же день підписаний ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та АТ «Альфа-Банк» (а.с. 14). Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими до ТОВ «ФК «Еліт фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 13.01.2020 № CCNG-631341367 у загальному розмірі 35\~842,41 грн що складається із залишку по тілу кредиту у розмірі 30\~256,10 грн та залишку заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 5\~586,321 грн (а.с. 16). Відповідно до розрахунку, що наданий позивачем, станом на 20.09.2021 за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , рахується заборгованість за період з 13.01.2020 по 20.09.2021 у розмірі 35\~842, 41 грн (а.с. 20). За змістом\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України\~визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини 1\~статті 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1\~статті 519 ЦК України). Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Як встановлено судом, 13 січня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. З наданої позивачем виписки з карткового рахунку вбачається, що банк виконав свої зобов`язання, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку, якою останній активно користувався, здійснюючи відповідні платежі, що підтверджує факт укладення кредитного договору. З огляду на викладене, доводи представника відповідача про те, що до позовної заяви не було долучено договору про споживчий кредит, укладеного з відповідачем, є безпідставними. Відповідачем не спростований факт отримання кредитних коштів, а також не надано доказів, які підтверджують повернення кредиту в повному обсязі. На підтвердження переходу до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги за кредитним договором з відповідачем товариством надано копію договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року, копію платіжного доручення № 559 від 20 вересня 2021 року на суму 12\~844\~800,00 грн, копію акту приймання-передачі реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до договору факторингу № 3, а також виписку з додатку до договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року, з якого вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги саме до [PERSON] за кредитним договором від 13 січня 2020 року у сумі 35\~842,41 грн. Вказані докази суд вважає належними та допустимими, такими, що достовірно підтверджують перехід до позивача права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Суд відхиляє доводи представника позивача щодо застосування у даній справі вказаної вище норми закону, оскільки спірні правовідносини у справі виникли до введення воєнного стану в Україні. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3\~028 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до приписів ст. 141\~ЦПК України. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України судові\~витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 9\~200,00 грн. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду копію договору про надання правової допомоги від 03.07.2024 №\~03-07/24, укладеного між адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», копію акта приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 № 1, згідно з яким адвокат Литвиненко О.І. надала клієнту ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» такі послуги: первинна консультація вартістю 1\~000,00 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника по справі, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини вартістю 4\~000,00 грн, підготовка та подання позовної заяви вартістю 4\~200,00 грн, всього на суму 9\~200,00 грн. Водночас, така послуг як правовий аналіз наявних документів у замовника по справі, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини є складовою підготовки та подання до суду позовної заяви та за своєю суттю не може бути віднесена до правової допомоги як окрема послуга. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта\~статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9\~200,00 грн не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні. Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~000,00 грн. Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3\~000,00 грн.

Outcome: approved