Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути заборгованість за Кредитним договором № 615440702 від 24.02.2021 року у розмірі 17735 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 24.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 615440702 на суму 5000 грн. Договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Після чого, відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3YM42. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 5000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №131 від 27.04.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 11180 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 12735 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17735 грн. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №615440702 від 24.02.2021, становить 17735 грн., яка складається з: 5000 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 12735 грн. - заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом. Ухвалою суду від 11.07.2025 провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання про витребування доказів. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з її обов`язковою участю, відзиву відповідач не надала. За обставин, викладених вище, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 615440702. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у сумі 5000 грн. строком на 30 днів (п. 1.1, 1.2 договору); нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за процентною ставкою в розмірі 160,60 грн. процентів річних, що становить 0,44 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним (п.1.4.1 договору) (зворот а.с.20-21). Позивачем також було надано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що сума кредиту становить 5000 грн. (а.с20). 24.01.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів [PERSON] в сумі 5000 грн. шляхом зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №5003068c-77da-474a-bd07-bab29021ff15, призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 615440702 від 24.02.2021 (а.с.10). Як вбачається з відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2025 року, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). З виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 24.02.2021 року по 01.03.2021 року, вбачається, що вона містить зарахування на суму 5000,00 UAН у додатку, номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 24.02.2021 - 01.03.2021, фінансовий номер телефону [NUMBER] , номер телефону який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс»за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс»приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с.44-47). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 11180 грн. (а.с.43). Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за договором № 615440702 від 24.02.2021 складає 11180 грн. (а.с. 29). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс»передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс"за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс"приймає належні ТОВ «Таліон Плюс»Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с.40-41). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", до ТОВ "ФК "Онлай Фінанс" перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 12735 грн. (а.с.39). Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за договором № 615440702 від 24.02.2021 складає 12735 грн. (а.с. 28). 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (а.с.36-37). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 17735 грн. (а.с.35). З виписки з особового рахунку за Кредитним договором №615440702 від 24.02.2021, вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 25.06.2025 (включно) становить 17735 грн., яка складається з: 5000 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 12735 грн. - заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом (а.с.27). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Враховуючи вказане та беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором не виконала, в судове засідання не з`явилася, відзиву зі своїми запереченнями на позов не надала, розрахунок заборгованості не спростувала, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь банку вказаної суми заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Також у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження доказів про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу позивачем надано суду: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956; Акт приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025 на суму 7000,00 грн. В силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved