Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 03.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №505909, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, визначених Договором. Вищевказаний кредитний договір було укладено в електронній формі. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти були надані шляхом безготівкового переказу на його картковий рахунок. ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 43600,00 грн., з яких: 10000,00 грн. \~заборгованість за сумою кредиту; 31700,00\~грн.\~заборгованість за сумою відсотків; 1900,00 грн.\~заборгованість за комісією. 27.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №78-МЛ, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №505909 від 03.08.2021 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною, тому він просив стягнути її з відповідача у судовому порядку. 24.07.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача визнала частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредита у розмірі 10000,00грн., комісії за надання кредиту у розмірі 1900,00грн., процентів за користування кредитом за строк дії договору у розмірі 1700,00грн., 3% річних у розмірі 1171,23грн., а всього14771,23грн. В іншій частині позовних вимог просила відмовити, посилаючись на те, що заявлена позивачем сума заборгованості по відсоткам у розмірі 31700,00грн. більш як утричі перевищує суму отриманого кредиту (10000,00грн.), що є непропорційною компенсацією. Ставка у розмірі 5% на день (1825% річних) має каральний характер, спрямований на надмірне збагачення кредитора, а не на компенсацію його можливих втрат. Ця позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.02.2025 року у справі №679/1103/23. Вважає, що п.1.6 Договору в частині встановлення стандартної (базової) процентної ставки у розмірі 5% є нікчемним. Крім того, вважає неправомірним нарахування відсотків після спливу строку кредитування, посилаючись на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. Крім того, відповідач просила зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1477,00грн., посилаючись на те, що дана справа є малозначною, нескладною за своєю суттю, оскільки стосується заборгованості за типовим договором мікрокредитування. Згідно з наданим описом послуг, адвокат витратив 6,5 годин на підготовку справи, що для типової справи є завищеним показником. Заявлена позивачем сума у 8000,00грн. становить 80% від суми основного боргу, що є неспівмірною. 31.07.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій, в якій представник не погодився із запереченнями відповідача, посилаючись на те, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими, та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки пункти договору про розміри відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін. Умови договору передбачали можливість пролонгації строку кредитування. Відповідач продовжив користуватись кредитними коштами після 13.08.2021, що призвело до автоматичної пролонгації дії кредитного договору відповідно до п. 2.3 договору. У період з 14.08.2021 року по 12.10.2021 року (60 днів пролонгації), нарахування процентів здійснювалося кредитором за стандартною (базовою) ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що відповідає умовам договору. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось кредитором на підставі частини 1 статті 1048 ЦК України та у порядку, визначеному умовами Договору, у тому числі і під час пролонгації та після її завершення, коли вони набувають характеру процентів за порушення грошового зобов`язання, але їхній розмір може визначатися договором. Позичальник, підписавши договір про споживчий кредит, погодився з його умовами щодо порядку застосування процентних ставок, визначення строку кредитування та його пролонгації. Щодо витрат на правову допомогу представник зазначив, що їх розмір не є завищеним, оскільки відповідає ринковій вартості юридичних послуг, та є обґрунтованим та пропорційним з урахуванням складності справи, часу, витраченого представником Товариства, та необхідності дотримання всіх процесуальних вимог. Ця сума включає аналіз правової ситуації, підготовку позовної заяви, збирання та оформлення доказів, а також юридичні консультації. Ввважає, що аргументи наведені Відповідачем у відзиві є безпідставними, необґрунтованими та жодним чином недоведеними. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17 липня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17 липня 2025 року задоволено клопотання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про витребування доказів. Витребувано у АТ «Укрексімбанк» (79047, Львівська область, м. Львів, пр-т В`ячеслава Чорновола, 63), наступні письмові докази: чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ;чи була успішною транзакція здійснена 03.08.2021 року на банківську картку № [NUMBER] в сумі 10\~000,00 грн з призначенням платежу «Кошти згідно договору №5059094»;чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ;чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] . 01.07.2025 року на виконання ухвали суду від 29.05.2025 року до суду від АТ «Укрексімбанк» надійшла витребувана судом інформація. Сторони не надавали клопотань про розгляд справи в загальному порядку чи у спрощеному порядку з викликом сторін. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 7ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно з ч. 1ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 03.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №\~5059094, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 10\~000,00 грн. строком на 10\~днів. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору). За змістом п. 6.3. договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.с. 21 зворот.). Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала підписавши 03.08.2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (J10636) (а.с. 23). Анкета-заява на кредит № 5059094 від 03.08.2021 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан» (а.с. 16). Згідно із Платіжним дорученням № 52813933 від 03.08.2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] 10\~000,00 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 5059094 (а.с.23 зворот). Згідно витребуваної інформації наданої АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк», підтверджено що в банку на ім`я [PERSON] була випущена банківська картка №\~ [NUMBER] . Транзакція від 03.08.2021 року на банківську картку №\~ [NUMBER] в сумі 10000,00грн. була успішна та зарахована на рахунок вищезазначеної картки. 27.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимог № 78-МЛ, відповідно до умов якого та у відповідності до\~ст.512 ЦК України\~ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №\~5059094 від 03.08.2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27.10.2021 року заборгованості відповідача перед позивачем становить 43600,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн.; заборгованість за відсотками 31700,00 грн.; заборгованість за комісією 1900,00 грн. (а.с. 29 зворот). Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Мілоан» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. 10.07.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено боржнику [PERSON] досудову вимогу, в якій повідомлено про відступлення ТОВ «Мілоан» прав вимоги за Кредитним договором №\~5059094 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та про зобов`язання погасити заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідач частково визнає позовні вимоги та надала свій розрахунок заборгованості за кредитним договором складений в межах строку кредитування, згідно якого її заборгованість перед позивачем становить 14771,23грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн. заборгованість за відсотками\~1700,00 грн.; заборгованість за комісією 1900,00 грн., та 1171,23грн. - 3% річних (ст. 625 ЦК України) за прострочення грошового зобов`язання. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №5059094, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно із 1050\~ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ч. ч. 1, 3 ст.\~12, ч. ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 2\~ст. 13 ЦПК України\~збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач ТОВ ФК «Кредит-Капітал», заявляючи вимоги про стягнення із відповідача заборгованості в розмірі 43600,00 грн., додало до позову кредитний договір №5059094 із наступними умовами: сума кредиту 10000 грн., кредит надається строком 10 днів із 03.08.2021 року (дата надання кредиту). У п. п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.6 зазначено загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманим, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3600 грн. 00 коп. в грошовому виразі та 7,484,527,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1 -1.5.2. Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 13600 грн. 00 коп. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячі з припущенням, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишається не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4. Договору. Комісія за надання кредиту 1900,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1700 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан»\~є фінансовою установою з надання коштів у позику зокрема, через сайт https://miloan.ua. Порядок надання коштів у позику в ТОВ «Мілоан»\~регламентувалися станом на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема, Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан»\~(в редакції від 01 квітня 2022 року) (далі\~Правила). У п. 1.2 цих Правил встановлено, що вони регламентують єдиний порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан»\~, як виключного виду його діяльності та єдиної фінансової послуги, що надається Товариством фізичним особам позичальникам/споживачам, визначають порядок і умови укладення кредитних договорів з ними, загальні права та обов`язки сторін договору, правила обліку та порядок зберігання кредитних договорів та інших документів, пов`язаних з наданням фінансових послуг Товариством, порядок доступу споживачів фінансових послуг до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням фінансових послуг Товариством, а також регулюють інші питання вказані у цих Правилах. За рішенням вищого органу, Товариство може також надавати кредити юридичним особам на індивідуально визначених умовах. Зі змісту вказаних Правил вбачається, що для отримання кредитних коштів фізична особа (заявник/позичальник) повинна вчинити певні дії, зокрема: щоб подати заяву на отримання кредиту, заявник має зареєструватися в інформаційно-комунікаційній системі Товариства через заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті або шляхом направлення необхідних для реєстрації даних через встановлені канали передачі інформації (мобільні додатки, сторінки в мережі Інтернет, месенджери, інші засоби телекомунікацій, що інтегровані з інформаційно-комунікаційною системою Товариства). На підставі реєстраційних даних інформаційно-комунікаційна система Товариства здійснює реєстрацію Заявника, створює обліковий запис (аккаунт/ профіль) та Особистий кабінет Заявника/Позичальника (п. 3.1 Правил); заявник здійснює заповнення Заяви на отримання кредиту на Веб-сайті Товариства або шляхом направлення необхідних даних через встановлені канали передачі інформації (мобільні додатки, сторінки в мережі Інтернет, месенджери, інші засоби телекомунікацій, що інтегровані з інформаційно-комунікаційною системою Товариства). У Заяві Заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту (п. 4.1); подаючи Заяву за кредитним продуктом, що передбачає надання кредиту шляхом переказу суми кредиту на Картковий рахунок, Заявник має зареєструвати в Особистому кабінеті Банківську картку, яка буде використана для зарахування коштів при позитивному рішенні по Заяві, якщо така Банківська картка не була зареєстрована Заявником у Особистому кабінеті раніше. Товариство здійснює верифікацію доданої Позичальником Банківської картки (п. 4.3 Правил); оформляючи Заяву, Заявник, якщо це передбачає форма Заяви, має вказати прізвища та телефони контактних осіб (з переліку знайомих, за містом роботи, родичів) з якими Товариство може зв`язатися для перевірки / підтвердження окремих відомостей про Заявника, вказаних ним у Заяві, а також для донесення до Позичальника інформації про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором при врегулюванні простроченої заборгованості(п. 4.7 Правил); інформаційно-комунікаційна система Товариства здійснює реєстрацію Заяви на кредит, за процесом розгляду якої Заявник може слідкувати через Особистий кабінет Заявника (п. 4.8 Правил); рішення про надання кредиту приймається Товариством на підставі обробки інформації про Заявника отриманої від нього та/або третіх осіб протягом періоду не більше ніж три робочих дні з часу отримання повністю належним чином оформленої Заяви. У разі повернення Заяви на доопрацювання Заявнику, відрахування цього терміну починається з моменту останнього надсилання Заявником Заяви на розгляд (п. 4.9 Правил); сума, строк, розмір процентної ставки та інші умови кредиту визначається виходячи з оцінки Товариством кредитоспроможності Заявника та з урахуванням інших обставин. Товариство може запропонувати Заявнику кредит на умовах відмінних від вказаних ним у Заяві. Заявник може прийняти таку пропозицію Товариства, підтвердивши свою згоду на зміну умов кредиту у Заяві або не прийняти. У разі неприйняття Заявником пропозиції Товариства про зміну умов кредиту за Заявою протягом двох днів, подальший розгляд Заяви припиняється (п. 4.11 Правил); приймаючи Заяву до розгляду, Товариство не бере на себе зобов`язання надати Заявнику кредит. Товариство має право відмовити Заявнику в наданні кредиту без зазначення причини такої відмови, якщо інше не встановлено законодавством ( п. 4.12 Правил). Товариство приймає рішення про видачу кредиту або відмову у видачі кредиту і повідомляє про це Заявника шляхом надсилання йому електронного повідомлення (SMS) на телефонний номер та/або електронного повідомлення на адресу електронної пошти або іншим чином за допомогою засобів зав`язків, зазначених Заявником при реєстрації у Особистому кабінеті (п. 4.13 Правил); у випадку прийняття рішення про надання кредиту, Товариство укладає із Заявником Кредитний договір на умовах та в порядку, передбаченому цими Правилами. У разі прийняття рішення про видачу кредиту, Позичальник вчиняє дії передбачені розділом 5 цих Правил (4.14 Правил); Товариство в день укладення кредитного договору, але не пізніше трьох робочих днів з дня його підписання надає кредит шляхом (у спосіб), що передбачений у Кредитному договорі (п. 4.15 Правил). Із матеріалів справи вбачається, що 03.08.2021 року відповідач [PERSON] виявила намір отримати у ТОВ «Мілоан»\~\~кредитні кошти та здійснила на сайті miolan.ua заповнення анкети-заяви №5059094, зазначивши свої дані, бажаний розмір кредиту 10000,00 грн., строк кредитування 10 днів. Також дана анкета-заява містить процес оформлення та її розгляду: заповнення заяви, автоматична перевірка, перевірка у БКІ, скоринг, підписання договору, оброблено. За наслідками розгляду анкети-заяви ТОВ «Мілоан»\~\~було прийнято рішення: погоджено умови кредитування по цій заяві, а саме: замовлена сума 10000,00 грн., замовлений строк 10 днів, погоджена сума 10000,00 грн., погоджений строк 10 днів, комісія за надання кредиту 1900 грн. 00 коп. нараховуються одноразово 19% відсотків від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 1700 грн. 00 коп., за ставкою процентів 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Виходячи зі змісту вказаної анкети-заяви №5059094, слід дійти висновку, що дії вчинені відповідачем [PERSON] і ТОВ «Мілоан»\~вчинені на виконання пунктів Правил наведених вище. У п. 5 Правил визначено порядок укладення кредитного договору, після дій визначених у вказаних вище пунктів Правил. Також позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»\~додано до позовної заяви паспорт споживчого кредиту № 5059094, який є додатком №2 до кредитного договору ТОВ «Мілоан»\~із аналогічними умовами кредитування зазначених у вказаному кредитному договорі. Виходячи із наведених вище Правил, які регламентують надання коштів у позику в ТОВ «Мілоан», анкету-заяву № 5059094, заповнену відповідачем [PERSON] , умови кредитного договору № 5059094 визначені ТОВ «Мілоан», суд вважає, що умови на яких було надано кредитні кошти відповідачу [PERSON] є суперечливими щодо строку надання цих кредитних коштів, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, виникли внаслідок укладення письмового договору, що складається з оферти та акцепту. Як встановлено судом вище, відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан», зазначавши бажані умови кредитування шляхом заповнення анкети-заяви № 5059094: сума кредиту 10000,00 грн., комісія за надання кредиту 1900 грн. 00 коп. нараховуються одноразово 19% відсотків від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 1700 грн. 00 коп., за ставкою процентів 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, строк кредиту 10 днів з 03.08.2021 по 13.08.2021, у відповідь ТОВ «Мілоан»\~прийняло рішення, погодившись саме із такими умовами кредитування: сума кредиту 10000,00 грн., строк кредиту до 10 днів з 03.08.2021 по 13.08.2021, тобто до ТОВ «Мілоан»\~звернувся сам відповідач, а ТОВ «Мілоан»\~акцептував лише такі умови кредитування. Матеріали справи не містять доказів того, що на виконання п. 4.11 Правил ТОВ «Мілоан»\~запропонувало відповідачу [PERSON] кредит на умовах відмінних від вказаних нею у заяві та нею підтверджена така згода на зміну умов кредиту у цій заяві. Згідно ч. ч. 1, 2, п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Суд приймаючи до уваги, що згідно вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що відповідачем було доведено, що умови договору № 5059094 від 03.08.2021 року в частині нарахування заборгованості за відсотками у розмірі 5% є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності, породжують істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків споживача, що призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50 % вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами, та є прямим порушенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України\~Про захист прав споживачів\~вважається нечесною підприємницькою практикою і забороняється будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики: 1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати; 2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла; 3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; 4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Крім того, як роз`яснено у\~рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року у справі №15-рп/2011, положення п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. У Директиві 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005року щодо несправедливих видів торговельної практики зазначається, що фінансові послуги через їхню складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і , таким чином, ефективного вибору. Директива розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди. Згідно із п. 2 ст. 7 Директиви, комерційна діяльність вважається такою, що вводить в оману, якщо вона містить недостовірну інформацію або створює загальне враження, що вводить чи може ввести в оману, навіть, якщо інформація вірна у відношенні одного або декількох елементів такої інформації. Разом з тим, бездіяльністю, що вводить в оману вважається така комерційна діяльність, в котрій, виходячи з фактичної ситуації, приймаючи до уваги всі особливості, обставини та обмеження комунікативного середовища, продавець не надає суттєво необхідної середньостатистичному споживачеві інформації для прийняття обдуманого рішення щодо угоди, що веде або може призвести до укладення середньостатистичним покупцем угоди, яка не була б укладена ним при інших обставинах. Також, бездіяльністю, яка вводить в оману визнається ненадання продавцем або несвоєчасне надання в двоякій, нечіткій, незрозумілій формі інформації, що вважається суттєвою. Таким чином, за наявних у справі матеріалів існують об`єктивні підстави стверджувати, що під час підписання кредитного договору №5059091 відповідача [PERSON] було введено в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме, щодо строку кредитування, оскільки при погодженні ТОВ «Мілоан»\~умов кредитного договору строк кредиту погодженим на 10 днів до 13.08.2021 року, при цьому будь-якої інформації про те, що цей період є пільговий, як зазначено у кредитному договорі, рішення ТОВ\~«Мілоан»\~яким погоджено надання кредиту в анкеті-заявці, не містить. При цьому суд враховує, що Правила, якими регламентувалися станом на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ\~«Мілоан»\~розроблені самим же ТОВ «Мілоан». За змістом розділі 12 Правил з метою ведення обліку та реєстрації кредитних договорів та операцій з надання фінансових послуг (кредитів) ТОВ «Мілоан» застосовує облікову та реєструючу системи, які забезпечують облік та реєстрацію договорів та операцій в електронному вигляді. Зі змісту картки обліку виконання договору наданої з облікової системи ТОВ «Мілоан»\~та долученої до позовної заяви позивачем, вбачається, що дата укладання кредитного договору №5059094 зазначена 03.08.2021 року , а дата строку дії договору 13.08.2021 року. Із витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №78-МЛ від 27.10.2021 року видно, що ТОВ «Мілоан»\~було передано право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №5059094, дата закінчення якого вказана 13.08.2021 року. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/159). Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20 роз`яснив, що в оцінці поведінки та способу ведення справ банком судом враховується те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Верховний Суд у постанові від 14 травня 2022 року у справі №944/3046/20 роз`яснив, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. ч. 3, 4 ст.213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які не були індивідуально узгоджені (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір під переважним впливом однієї зі сторін. Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», звертаючись до суду з цим позовом, не довів, що надання кредитних коштів позичальникові, відповідачу [PERSON] , враховуючи зазначені вище суперечності у наданих позивачем доказах, зокрема, строку кредиту, відбулося на умовах, встановлених кредитним договором №5059094. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених умовах та діях, які були вчинені між контрагентами кредитного договору, передбаченими Правилами та умовах, погоджених ТОВ «Мілоан», які містяться в анкеті-заявці №5059094 та якими визначено строк кредиту на 10 днів із 03.08.2021 року по 13.08.2021 року, відсотки за кредитом у розмір 1700,00 грн., а не завуальованими, двозначними, понадміру великими за обсягом умовами, які дозволяють кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»\~підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №5059094 від 03.08.2021 року в межах строку кредитування із 03.08.2021 року по 13.08.2021 року в загальному розмірі 13600,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1900,00грн. комісія за надання кредиту, 1700,00 грн. заборгованість за відсотками. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично строк кредиту за кредитним договором №5059094, укладеним 03.08.2021 року між ТОВ «Мілоан»\~та відповідачем [PERSON] погоджено із 03.08.2021 року по 12.08.2021 року, кредитні кошти відповідачем добровільно не повернуті, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»\~є обґрунтованим лише частково, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 13600,00 грн., в іншій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу суд виходить з такого. Позивач у позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00грн. Відповідач у відзиві зазначила, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. є неспівмірною та завищеною, просила зменшити її розмір до 1477,00грн. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст.\~134\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 3-5\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 рокуу справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19)). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 8000,00 грн. неспівмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень\~ЦПК України\~є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій. Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 755,60 грн., виходячи з розрахунку: 13600 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) /43600,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог). Враховуючи викладене та

Outcome: partial