Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

03.06.2024 позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 04.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2021, в тому числі да договором про надання споживчого кредиту № 4157227 від 15.05.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 15.05.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 4157227, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою процентів в розмірі 1,9 % в день. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до положень договору, договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця аналогом власноручного підпису уповноваженої особи кредитодавця та відтиску печатки кредитодавця, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону, повідомлений останнім кредитодавцю в ІТС/зазначений в цьому договорі. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором договором вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов договору. ТОВ «АВЕНТУС» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 4157227 від 15.05.2021 виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень відповідачу. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2024 загальний розмір заборгованості становить 32 976,43 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 22800,00 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 16,43 гривень - нараховані 3% річних; 160,00 гривень інфляційні витрати. Тому просять суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором споживчого кредиту № 4157227 від 15.05.2021 в розмірі 32976,43 гривень, та понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3028,00 гривень та правової допомоги в сумі 9000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не прибув, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибула. Від представника відповідача - адвоката Міхальової В.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого посилається на те, що [PERSON] 15.05.2021 у договірні відносини з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не вступала. Договір споживчого кредиту № 4157227 від 15.05.2021 шляхом використання одноразового ідентифікатора, який формується та направляється на номер мобільного телефону - не підписувала. Станом на 15.05.2021 [PERSON] не являється користувачем (абонентом) мобільного номеру [NUMBER] . Доступу до сім карти [NUMBER] (як наслідок подальше введення коду в особистому кабінеті позичальника, який надісланий кредитодавцем шляхом направлення СМС повідомлення) у відповідача ніколи не було. З 2018 року відповідач являється користувачем абонентського номеру [NUMBER] . Станом на 15.05.2021 [PERSON] не являється користувачем картки № [NUMBER] , відомості щодо якої зазначені в договорі про надання споживчого кредиту, а також на яку в безготівковій формі 15.05.2021 були перераховані товариством кошти в сумі 10000 гривень. Кошти в сумі 10000,00 гривень у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки - не отримувала. Вказала, що [PERSON] є користувачем картки № [NUMBER] , про що надала копію довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.11.2024. Інші банківські картки у неї відсутні. Тому просить суд в задоволенні позову ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відмовити в повному обсязі. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просив позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в ній. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 15.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4157227 на суму 10 000,00 грн, шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М682316. Номер телефону [NUMBER] . Згідно п. 1.4 договору споживчого кредиту № 4157227 строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка 1,90 % в день (п. 1.5.1 договору) та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація. Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Як вбачається з листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 10.04.2024 № 4644, останнє повідомляє ТОВ «Авентус Україна» про успішність операцій, зокрема № транзакції 944145430 від 15.05.2021 на карту № [NUMBER] в сумі 10 000,00 грн. Відповідно до копії квитанції до платіжної інструкції № 18762-1327-179513851 від 15.05.2021, наданої ТОВ ФК «Контрактовий дім», вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало кошти в сумі 10000,00 гривень з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за умовами договору № 4157227 [PERSON] № [NUMBER] , ID операції - [NUMBER] . Згідно інформації наданої АБ «Південний» за вих. № 33/001/13450/2025-БТ від 05.05.2025, вбачається, що в АБ «Південний» виявлено на ім`я [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, до якого була оформлена картка № [NUMBER] . Також, в анкеті зазначені ідентифікаційні дані, а саме: паспорт [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] . Відповідно до виписки з рахунка приватного клієнта № 090000-2025/0505 за період з 15.05.2021 по 15.06.2021, вбачається, що 15.05.2021 на рахунок № [NUMBER] по картці № [NUMBER] відбулось зарахування коштів в сумі 10000,00 гривень. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб- сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаних договорів, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюються до укладеного в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 10 000,00 грн на умовах передбачених договором. 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржника за договором № 4157227. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до Боржника за договором №4157227. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4157227 станом на 10.05.2024, [PERSON] має заборгованість в сумі 32 976,43 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 22800,00 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 16,43 гривень - нараховані 3% річних; 160,00 гривень інфляційні витрати. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ "Авентус Україна" чи сплати такої ТОВ "Вердикт Капітал" чи позивачу після укладання договорів факторингу. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 4157227 від 15.05.2021. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність договору про надання споживчого кредиту між відповідачем та ТОВ "Авентус Україна", невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 32 976,43 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 22800,00 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 16,43 гривень - нараховані 3% річних; 160,00 гривень інфляційні витрати. Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Умовами договору передбачено, що строк договору становить 30 днів. Згідно п.п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 к.д. поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п.п. 4.2.2. 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролангації є новою датою повернення кредиту. Таким чином сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови та надав згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого відповідач має заборгованість у сумі 32 976,43 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 22800,00 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 16,43 гривень - нараховані 3% річних; 160,00 гривень інфляційні витрати. Жодних доказів на підтвердження сплати грошових коштів за кредитним договором №4157227, що б спростовувало наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] 15.05.2021 у договірні відносини з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не вступала. Договір споживчого кредиту № 4157227 від 15.05.2021 шляхом використання одноразового ідентифікатора, який формується та направляється на номер мобільного телефону, не підписувала. Кошти в сумі 10000,00 гривень у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, не отримувала, - спростовуються матеріалами справи, зокрема: копією квитанції до платіжної інструкції № 18762-1327-179513851 від 15.05.2021, наданої ТОВ ФК «Контрактовий дім», інформацією наданої АБ «Південний» за вих. № 33/001/13450/2025-БТ від 05.05.2025, випискою з рахунка приватного клієнта № 090000-2025/0505 за період з 15.05.2021 по 15.06.2021. Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 № 02-01/2023, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», а також заявка № 522 від 26.04.2024 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації в розмірі 3000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду в розмірі 6000,00 грн, а також витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 та 03.05.2024 на суму 9000,00 грн, копію платіжної інструкції № 0433350000 від 10.05.2024, прайс лист АО «Лігал Ассістанс». За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved