Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог АТ «Акцент-Банк» в особі представника Шкапенка О.В. звернулося з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025 в розмірі 18 563,01 грн. В обгрунтування вимог вказано, що 14.01.2025 [PERSON] , будучи клієнтом АТ «А-Банк», звернувся до банку із анкетою-заявою щодо отримання кредиту в розмірі 14 300 грн., строком на 36 місяців (до 13.01.2028) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг разом з Умовами та правилами і Тарифами, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач допустив прострочення погашення чергових платежів. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого, станом на 20.06.2025 заборгованість відповідача за договором склала 18 563,01 грн., з яких: 14 229,65 грн. -\~заборгованість за тілом кредиту, 4 167,07 грн. -\~заборгованість за процентами, 166,29 грн. заборгованість за пенею. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою суду від 23.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належними чином, в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованою адресою проживання, шляхом надсилання смс-повідомлень на зазначений в позові номер телефону. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній на підставі наявних у справі доказів, на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 18.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення, повідомив про оголошення повного судового рішення 22.09.2025. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, 27.04.2024 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», за змістом якої погодився з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, розміщеними за посиланням https://a-bank.com.ua, складають між ним та АТ «А-Банк» договір про надання банківських послуг (а.с.5). 27.04.2024 [PERSON] підписано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, згідно з умовами якої відповідачу відкрито поточний рахунок, випущено платіжний інструмент у вигляді платіжної картки, встановлено кредитний ліміт (а.с.6-8). 14.01.2025 відповідачем підписано заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101736842108465, за умовами якої сума кредиту становить 14 300 грн., строк кредиту 36 місяців (з 14.01.2025 по 13.01.2028), процентна ставка\~85% на рік, розмір щомісячного платежу\~1 117,03 грн.; підтверджено, що заява разом з умовами та правилами про надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості кредиту становлять договір (а.с.10-11). Згідно паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаного 14.01.2025 електронним підписом за допомогою відкритого ключа, відповідачу на придбання товару/здійснення платежу/оплату послуг відкривається беззалоговий кредит в сумі 14 300 грн., строком на 36 місяців з процентною ставкою 85% річних, реальна річна процентна ставка 129,86%. Кредитні кошти надаються у безготівковій формі. Кількість щомісячних платежів - 36. У разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати договір (а.с.9). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, підписаної [PERSON] електронним підписом за допомогою відкритого ключа, визначено 36 щомісячних платежів по 1 117,03 грн., які повинні сплачуватися 14 числа кожного з 36 місяців (а.с.11 зв.-12). Згідно меморіального ордеру № TR.43499039.31867.65455 від 14.01.2025, [PERSON] перераховано 14 300 грн., призначення платежу: видача кредиту згідно договору № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025 (а.с.14). З виписки по кредиту від 20.06.2025 за період з 14.01.2025 по 19.06.2025 встановлено, що за [PERSON] рахується заборгованість 18 530,59 грн. (а.с.14 зв.). Розрахунком заборгованості за договором № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025 підтверджується перерахування [PERSON] 14 300 грн., погашення заборгованості відповідачем 14.01.2025 на суму 1 117,03 грн., залишок заборгованості\~18 563,01 грн. (загальний залишок заборгованості за тілом кредиту 14 229,65 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 4 167,07 грн., заборгованість за пенею 166,29). Інших доказів по суті позову суду не надано. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до\~ч.1 ст.16\~ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем договору про надання банківських послуг у виді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг у АТ "Акцент-Банк" від 27.04.2024 та в подальшому підписанні\~заяви про надання послуг «Швидка готівка» № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за укладеним договором. Відповідно до\~статті 204 ЦК України,\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами\~ст. 205 ЦК України,\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч 2.\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Підписання кредитного договору № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025 свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні цього договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Частина 1 статті 663\~ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі\~статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Анкета-заява, яка складає між сторонами\~кредитний договір та паспорт споживчого кредиту\~«Швидка готівка», заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025, таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Згідно із\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що за умовами договору сторонами було погоджено тип кредиту, сума/ліміт/кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач власноручним підписом (цифровим) підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору у тому числі ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами про що підписали паспорт споживчого кредиту\~«Швидка готівка», заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025, таблиця обчислення загальної вартості кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою\~ст. 598 ЦК України,\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що\~ [PERSON] з умовами договору № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025 був ознайомлений, підписав такий договір, однак умови договору порушив. Зворотного відповідачем не доведено. Факт отримання кредитних коштів відповідачем також не оспорюється. Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за договором № АВН0СТ155101736842108465 від 14.01.2025, за яким станом на\~20.06.2025 заборгованість\~відповідача\~перед позивачем становить 14 229,65 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 167,07 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. На час розгляду справи судом, відповідач\~заборгованість перед позивачем не сплатив\~та відповідних доказів до суду не подав. Фактичних\~обставин справи\~та правомірність розрахунку відповідач не оспорив. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивач про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно вимоги\~позивача про стягнення з відповідача\~пені в розмірі 166,29 грн, то суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в цій частині, виходячи з таких обставин. 17 березня 2022 р. набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до\~розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України\~та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи зазначене вище, вимога позивача про стягнення 166,29 грн пені задоволенню не підлягає. Відповідно до норм, закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 400,70 грн. судового збору (18 396,72 грн. задоволених позовних вимог х 2 422,40 грн. сплаченого судового збору / 18 563,01 грн. заявлених позовних вимог) Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.

Outcome: partial