Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.05.2011 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 300 грн щомісячно. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.02.2024 збільшено розмір аліментів до 2000 грн щомісячно на кожну дитину. Позивач зазначає, що визначена сума стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей є недостатньою. Дочка [PERSON] навчається у Комунальному закладі пофесійної освіти «Нововолинський центр професійної освіти» Волинської обласної ради. Дочка [PERSON] з вересня 2024 є студенткою Львівського державного університету внутрішніх справ. Діти потребують кошти на харчування, придбання книг, канцелярських товарів, одягу. Оскільки позивач не має змоги сама забезпечити належний життєвий рівень, так як має ще двоє неповнолітніх дітей, аліменти на яких не стягуються, а тому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач на судовий розгляд справи подав заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, просить відмовити у задоволенні позову. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , [NUMBER] . Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.04.2017 року справа №154/825/17 провадження 2/154/339/17 з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.02.2024 збільшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою збільшення розміру аліментів позивач зазначає, що визначена сума стягуваних аліментів у розмірі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину є недостатньою, оскільки дочка [PERSON] навчається у Комунальному закладі пофесійної освіти «Нововолинський центр професійної освіти» Волинської обласної ради, а дочка [PERSON] з вересня 2024 є студенткою Львівського державного університету внутрішніх справ. Діти потребують кошти на харчування, придбання книг, канцелярських товарів, одягу. \~ \~ \~ \~Застосовані норми права та мотиви суду. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями\~183\~та\~184 СК України\~передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із змісту заявленого позову про збільшення розміру аліментів до суми 3000 грн на кожну дитину, жодних правових підстав для збільшення розміру аліментів, визначених ч. 1 ст. 192 СК України, позивач [PERSON] не наводить. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України\~того, що у неї та відповідача відбулись зміни, які обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, що стягуються із нього на утримання дітей. Наданий суду договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Львівському державному університеті внутрішніх справ від 02.09.2024 не підтверджує зміну (погіршення) матеріального стану позивача, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу про оплату нею за надання доньці [PERSON] освітньої послуги у даному вищому закладі освіти. Судом встановлено, що дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання у Комунальному закладі пофесійної освіти «Нововолинський центр професійної освіти» Волинської обласної ради. Відповідно до листа Комунального закладу пофесійної освіти «Нововолинський центр професійної освіти» Волинської обласної ради від 20.01.2025 та довідки про доходи, [PERSON] отримує щомісячно стипендію в розмірі 1250 грн, безкоштовно проживає в гуртожитку закладу освіти. Суду не надано доказів, що позивач [PERSON] несе витрати на навчання дочки [PERSON] , [PERSON] , які б погіршували її матеріальний стан. При цьому, судом встановлено, що позивач [PERSON] працює у ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ Україна ЛУ» та отримує щомісясно не мінливий дохід, що підтверджує відсутність погіршення матеріального стану позивача після ухвалення рішення суду від 13.02.2024 про збільшення розміру аліментів. Довідкою від 16.01.2025 підтверджується, що [PERSON] з 03.10.2023 працює в ТзОВ «ЛУЦЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ». Із даної довідки встановлено, що [PERSON] щомісячно отримує значно менший дохід ніж [PERSON] . Позивач не надала суду доказів, що у [PERSON] , окрім доходу на даному підприємстві, є ще інші доходи. \~ \~ \~ \~ Таким чином, з дня ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів матеріальний стан [PERSON] не покращився, а матеріальний стан [PERSON] не погіршився. Отже, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту погіршення її матеріального стану, як і не надано будь-яких належних доказів поліпшення матеріального стану відповідача з моменту збільшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального стану однієї зі сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими, не доведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed