Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (надалі за текстом - позивач, фактор) звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач, позичальник), про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладених з: 1. ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" (надалі за текстом - позикодавець 1) Договору позики № 77438615 від 08.10.2021 (надалі за текстом - Договір позики 1); 2. ТОВ "Мілоан" (надалі за текстом - позикодавець 1) Договору про споживчий кредит № 4015121 від 05.10.2021 (надалі за текстом - Договір позики 2); у частині своєчасного повернення позики, право вимоги за якими було передано позикодавцями фактору згідно Договорів факторингу, з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 39 635,94 грн. Відповідач заперечує проти позову, виходячи з того, що позивач не скористався правом вимоги до відповідача у порядку ст. 530 ЦК України. Також, відповідач просить суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску позовної давності. Ухвалою Суду від 09.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24.06.2025 до суду від відповідача надійшов відзив та заява про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. 12.08.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позикодавцем 1 та позичальником було укладено Договір позики, за змістом якого за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (позику) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти. Позику надано позичальнику на наступних умовах. Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору 1: - Сума Позики становить 2692.00 грн. - Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. У відповідності до Договору 1 Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. За змістом п. 6.5. ПРАВИЛ НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Позикодавець 1 переказав відповідачу кошти у розмірі 2692,00 грн, що підтверджується листом ТОВ ФК «Фінекспрес» від 07.02.2025. Згідно розрахунку заборгованості, борг відповідача перед позикодавцем 1 становить суму 9120,50 грн., яка складається з: 2692,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6428,50 грн. - сума заборгованості за процентами за період з 08.10.2021 по 05.02.2022. Судом встановлено, що позикодавцем 2 та позичальником було укладено Договір позики 2, за змістом якого за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (позику) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти. Кредит надано позичальнику на наступних умовах. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.3. Договору 2). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 15 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. п. 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. За змістом Договору 2 позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід?ємною частиною цього Договору (п. 2.1. Договору кредиту). Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від поточного залишку кредиту, наведені у таблиці нижче: Строк продовження, днів та Максимальний розмір комісії, % відповідно. 3 - 3.00%; 7 - 5.00%; 15 - 10.00%. Позикодавець 2 переказав відповідачу кошти у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №1784532742 від 2021.10.05. Згідно розрахунку заборгованості, борг відповідача перед позикодавцем 2 становить суму 20015,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15015,00 грн. - сума заборгованості за процентами за період з 2021.10.05 по 2022.01.03. ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено нарахування 10 500,00 грн процентів за період з 13.01.2022 по 23.02.2022. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позикодавці належним чином виконали умови договорів та надали відповідачу позикові кошти. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню позики в передбачені строки не виконав, а відтак, у відповідача виникла заборгованість перед позикодавцями. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого позикодавець 1 відступив на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1. 13.01.2022 було укладено договір №13-01/2022-79 відповідно до якого позикодавець 2 відступив на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2 Між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено Договір факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, за змістом якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором. Згідно з умовами Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього договору. Згідно Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за: - Договором 1 в сумі 9120,94 грн., яка складається з: 2692,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6428,50 грн. - сума заборгованості за процентами, 0,44 - 3% річних. - Договором 2 в сумі 30 515,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. основного боргу та 25515,00 грн процентів. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відтак, позивач набув право вимоги до відповідача, як новий кредитор. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до умов Договорів позики строк повернення позики є таким, що настав. Відповідач заперечує проти позову, виходячи з того, що позивач не звертався з вимогою до відповідача. Тобто, на думку відповідача, в даному випадку у позивача не виникло підстав стверджувати, що його права порушені, оскільки він не скористався правом вимоги до відповідача. Проте, суд відхиляє заперечення відповідача у цій частині з огляду на наступне. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 (справа №1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Посилання відповідача на те, що позивачем не дотримано досудового порядку вирішення спору є необґрунтованим, оскільки кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Крім того, позивачем було обрано спосіб звернення до відповідача з вимогою про повернення боргу шляхом пред`явлення позову, тобто, у встановлений законом спосіб, а відтак, відхиляє доводи відповідача. Визначаючи розмір заборгованості боржника, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений кредитором розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок щодо обов`язку суду під час перевірки розрахунку заявлених позовних вимог викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі N 917/1739/17). Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню позики та процентів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за позикою в розмірі 39 635,50 грн. перед позикодавцем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому вимоги позивача в є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 0,44 грн 3% річних. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем здійснено розрахунки 3% річних на суму 2692,00 грн за період з 22.02.2022 по 23.02.2022. Перевіривши розрахунок 3% річних, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 0,44 грн 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за Договором 2, суд зазначає наступне. Судом з`ясовано, що позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 30 515,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. основного боргу та 25515,00 грн процентів. Поруч з цим, судом досліджено, що розрахунки процентів за користування кредитом здійснено наступним чином: позикодавцем 2 у сумі 15015,00 грн. за період з 2021.10.05 по 2022.01.03 та ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено нарахування 10 500,00 грн процентів за період з 13.01.2022 по 23.02.2022. Отже, сукупний період нарахування процентів за Договором 2 становить проміжок часу з 05.10.2021 по 23.02.2022 та суму 25515,00 грн. В той же час, умовами Договору 2 визначено, що кредит надається строком на 30 днів (п. 1.3. Договору 2), а стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6. Договору). Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню позики та процентів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за позикою в розмірі 39 635,94 грн. перед позикодавцем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому вимоги позивача в є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач просить суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску позовної давності. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Приписами ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено Договір факторингу 10.01.2023. Отже, позивач набув право вимоги до відповідача з дати укладення Договору факторингу. Позовна заява надійшла до суду 03.06.2025, та була направлена до суду засобами підсистеми «Електронний суд». Відтак, суд доходить до висновку, що позивач не пропустив позовну давність для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договорами кредиту та, як наслідок, залишає клопотання відповідача без задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Outcome: approved