Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилався на\~те,\~що Комунальне\~підприємство «Добро»\~Добропільської міської\~ради надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії до квартири за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаної квартири та споживачем послуг за даною адресою є відповідач [PERSON] . Оскільки [PERSON] оплату за надані послуги не здійснює, станом на 01.09.2024 року за особовим рахунком відповідача утворилася сума заборгованості за надані послуги у розмірі 13602,96 грн.. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути вказану заборгованість із [PERSON] на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №2797/0/15-24 від 24.09.2024 "Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області" з 07.10.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачеві надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі, іншим учасникам справи надіслано копії позовної заяви та додані до неї документи. Відповідачу визначено строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачеві роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів із дня отримання відзиву відповідача на позов. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи які беруть участь у справі, не викликались. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - КП «Добро» Добропільської міської ради є юридичною особою, яка створена Добропільською міською радою з метою задоволення потреб громади у наданні якісних послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується рішенням Добропільської міської ради №7/8-38 від 20.04.2016 року. Вказане підприємство діє на підставі Статуту та на підставі виданих ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1554 від 15.09.2016 року. Рішення №476 від 25.10.2019 року "Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал для населення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське 937,96 грн. без ПДВ (1125,55 грн. з ПДВ), за 1 кв. м опалювальної площі у розмірі 27,30 без ПДВ (32,76 грн. з ПДВ)., та згідно рішення Добропільського міського голови Добропільської міської ради №8 від 15.01.2020 року "Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку", встановити з 01 лютого 2020 року тариф на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал у розмірі, для бюджетних установ та організацій -1138,76 грн. без ПДВ (1366,51 грн. з ПДВ), та 41,07 разом з ПДВ. Згідно\~Постанови КМУ №830 від 21.08.2019 року плата за послуги нараховується виходячи з розміру встановленого тарифу та згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а при його відсутності згідно встановлених норм споживання теплової енергії, пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Відповідно до договору №1/5810 індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 27.11.2017, [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за послуги постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] вбачається, що станом на 01.09.2024 рік заборгованість відповідача за надані послуги з постачання теплової енергії становить 12096,84 грн.. Вказана заборгованість утворилась за період надання послуг з 01.02.2021 року по 31.07.2024 рік (а.с. 11). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року №2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 (провадження №61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №14-280цс18. Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, за яким [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , останній, як споживач, зобов`язаний нести витрати за отримані комунальні послуги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3028,00 грн..

Outcome: approved