Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

08.07.2025 представник позивача адвокат Данилюк П.П. (уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 1215370 від 07.07.2025 (а.с. 9) звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що рішенням Літинського районного суду від 10.09.2012 з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На даний час донька [PERSON] досягла повноліття, а донька [PERSON] , 2009 року народження, з червня 2024 року проживає разом із позивачем та фактично перебуває на утриманні позивача. Представник позивача зазначає, що відповідачка у добровільному порядку не бажає відмовитися від отримання аліментів та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з позивачем. У зв`язку з цим представник позивача вважає несправедливим подальше стягнення аліментів з позивача та наполягає на зміні щодо їх сплати. За вказаних підстав представник позивача просить: припинити стягнення аліментів на користь відповідачки за рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 10.09.2012; стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідачки, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Надав до канцелярії суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Також просив долучити до матеріалів справи довідки на підтвердження своїх позовних вимог(а.с. 37-39). Відповідачка [PERSON] до судового засідання також не з`явилась. Надала до канцелярії суду клопотання, яким просила розгляд справи проводити у її відсутність. Позов визнала та не заперечила проти його задоволення (а.с. 36). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, рішенням Літинського районного суду Вінницької області віз 10.09.2012 (а.с. 6) ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи із 10.08.2012. Рішення набрало законної сили 20.09.2012. Згідно довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 77 від 16.06.2025 (а.с. 7) разом із [PERSON] [INFO] , проживає без реєстрації його дочка [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Проживає з червня 2024 року по теперішній час. Свідоцтвом про народження (а.с. 8) зазначається, що батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] сторони у справі. Паспортом, а саме розділом про сімейний стан (а.с. 24 зв.) пояснюється зміна прізвища відповідачки із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Довідкою Хмільницької міської ради Вінницької області за № 395 від 12.09.2025 (а.с. 38) зазначається, що [PERSON] , [INFO] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з ним проживають без реєстрації та до складу його сім`ї входять: дружина - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] . Довідкою ДУ «Літинська виправна колонія (№123)» за № 10/3265 від 10.09.2025 (а.с. 39) зазначається про те, що старший прапорщик внутрішньої служби [PERSON] 1977 року народження за період з 01.03.2025 по 31.08.2025 сплатив аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] - 11044,61 грн. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення право відношення, а також його анулювання. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки законодавчо визначеною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є фактичне проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст. 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає спільно із батьком, а тому відпали законні підстави для примусового стягнення з батька на користь матері, з якою дитина припинила проживати, аліментів на утримання дитини, відтак суд вважає за необхідне припинити їх стягнення. Факт проживання доньки разом з батьком підтверджується доказами долученими до матеріалів справи, а також визнанням позову відповідачкою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині звільнення [PERSON] від сплати аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ненадання відповідачкою у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує, відсутність даних про наявність у відповідачки інших дітей, непрацездатних батьків, визнання нею позову, враховуючи її стан здоров`я та доходи, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу) платника аліментів щомісячно починаючи їх стягнення з дня звернення позивача до суду з цим позовом (08.07.2025 ) і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved