Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договоромзадоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" заборгованість за кредитним договором № 20.06.2024-100000258 від 20.06.2024 р. у розмірі 14\~838.00 грн., витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі \~2\~014.95\~грн.,\~ а всього\~16\~852.95\~грн. (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві грн. 95 коп.). \~ \~ \~ \~06\~серпня 2025\~року через\~систему "Електронний\~суд" представником позивача Сарана А.О. подана до суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі №196/631/25 про стягнення із відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви вказано, що при подачі позовної заяви представником позивача було заявлено попередню суму витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000.00 грн., що підтверджується Договором №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, звітом про виконану роботу відповідно до Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, платіжною інструкцією №СЦ00030701 від 06 серпня 2025 р. \~ \~ \~ \~Просить суд, на підставі ст. ст. 137, 141 ЦПК України, ухвалити додаткове рішення по справі №196/631/25, яким стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судові витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою судді від 28.08.2025 р. призначено заяву до розгляду в судове засідання з викликом учасників справи (а.с.83). Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи позивач повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомлено (а.с.87). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи відповідачка повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила (а.с.87-88). Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши подану заяву та матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.259\~ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України. Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23). Частиною першою ст.\~15\~ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. \~ \~ \~ \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною 8 статті 141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту позовної заяви (а.с.2-11) представником позивача було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, який вже поніс позивач на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000.00 грн. \~ \~ \~ \~Вже після\~розгляду справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представником позивача було заявлено загальну суму витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. та надано суду докази із зазначенням суми витрат та описом наданих робіт. \~ \~ \~ \~Як вбачається з договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01 квітня 2025 року правничу допомогу\~Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~"Споживчий\~центр"\~ у\~зазначеній цивільній\~справі надавало\~адвокатське об`єднання\~"Лекс\~Верітас"\~в особі\~керуючого партнера\~-\~адвоката Моісеєнка\~М.Ю.\~ (а.с.79-80). \~ \~ \~ \~Так, на підтвердження витрат на правову допомогу суду було надано звіт про виконану роботу відповідно до Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 р., платіжну інструкцію №СЦ00030701 від 06.08.2025 р. про перерахунок грошових коштів в розмірі 6 000.00 грн. на рахунок адвокатського об`єднання "Лекс Верітас", призначення платежу: оплата за надання правничої допомоги згідно договору №01/25-СЦ від 01.04.2025 р., за позовом до [PERSON] (а.с.78, 81). \~ \~ \~ \~Згідно із ч. ч. 1, 2 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. \~ \~ \~ \~Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «Споживчий центр» послуг адвоката адвокатського об`єднання «Лекс Верітас». \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. \~ \~ \~ \~Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що при розподілі судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Як зазначено Верховним Судом в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial