Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС» 15.07.2025 року через систему «Електронний суд» звернулося в Залізничний районний суд м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] 50565,70 грн. заборгованості за кредитним договором №138593298 від 21.09.2021 року та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір №138593298, відповідно до якого відповідач отримала кредит та зобов`язалася\~його повернути\~в порядку\~та строки,\~визначені договором. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору №28/1118-01 продовжено до 31.12.2020 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 8.2 викладеного в новій редакції Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції від 31.12.2020 року), строк дії цього Договору закінчується 31.12.2021 року. 31.12.2021 року укладено Додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2022 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. 30.10.2023 року між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~таТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до якого клієнт зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 17.04.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК ЕЙС» укладено договір факторингу №17/04/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість\~за кредитним\~договором,\~яка складає\~50565,70\~грн.,\~з яких\~16038,89\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредита,\~34526,81\~грн.\~ заборгованість\~за простроченими\~процентами. Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «ЕЙС» просить\~суд стягнути\~із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором №138593298 від 21.09.2021 року та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 21.07.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч.1, 2 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором (а.с.39-44). Відповідно до п.2.2 вказаного Договору факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку.\~Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п.4.1). Відповідно до пункту 1.3 вказаного Договору факторингу, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п.8.1 цього Договору факторингу, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони). 28.11.2019 року додатковою угодою №19 строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року було продовжено до 31.12.2020 року, при цьому відповідно до п.2 вказаної угоди, умови Договору залишилися без змін. (а.с.45). 31.12.2020 року додатковою угодою №26 Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, а строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року закінчується 31.12.2021 року (п.8.2.) (а.с.46-50). 21.09.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №138593298, який позичальниця підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV959СН (а.с.13 зворот-16). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу кредит у розмірі 16040 грн. строком на 24 дні від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Уклавши цей Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. 21.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картку №4149-62ХХ-ХХХХ-8178 грошові кошти в розмірі 16040 грн. (а.с.36). 09.09.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надано витребуванні ухвалою суду від 21.07.2025 року документи, з яких вбачається, що на банківську картку № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 21.09.2021 року зараховані грошові кошти у сумі 16040 грн. 31.12.2021 року додатковою угодою №27 строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року було продовжено до 31.12.2022 року, при цьому відповідно до п.2 вказаної угоди, умови Договору залишилися без змін (а.с.51). 31.12.2022 року додатковою угодою №31 строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року було продовжено до 31.12.2023 року, при цьому відповідно до п.2 вказаної угоди, умови Договору залишилися без змін. (а.с.52). Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 цього Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п.3, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, доведеним є факт укладення між первісним кредитором та відповідачкою кредитного договору в письмовій формі та те, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав кредит у розмірі, погодженому сторонами. За положенням ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч.1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),\~а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 15.02.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було підписано реєстр прав вимоги №1173, серед яких була наявною і до відповідача на загальну суму 46687,48 грн. (а.с.57-58). В подальшому, 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором (а.с.53-56). Відповідно до п.8.2. Договору строк вказаного договору закінчується 31.12.2024 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру прав\~вимоги №2\~від 20.12.2023\~року вбачається,\~що ТОВ\~«Таліон плюс»\~відступило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» право вимоги за кредитним договором №138593298 від 21.09.2021 року, який був укладений з [PERSON] . Загальна сума заборгованості 50565,70 грн. (а.с.60-61). 17.04.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ЕЙС» укладено договір факторингу №17/04/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов?язується відступити ТОВ «ЕЙС» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ЕЙС» зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.65-67). Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №17/04/24\~від 17.04.2024\~року вбачається,\~що ТОВ\~«ФК «Онлайн\~фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги за кредитним договором №138593298 від 21.09.2021 року, який був укладений з [PERSON] . Загальна сума заборгованості 50565,70 грн. (а.с.68-69). Згідно рахунку заборгованості за кредитним договором №138593298 заборгованість відповідача станом на 22.01.2025 складає 50565,70 грн., з яких 16038,89 грн. заборгованість за тілом кредита, 34526,81 грн. заборгованість за процентами (а.с.77). Відповідно до п.1.9.1 кредитного договору, на період строку, визначеного п.1.7 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування. Пунктом 1.9.3 Кредитного договору встановлено, що у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,98 (одна ціла сім десятих відсотків від суми кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентною ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). Також, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача станом на 15.02.2022 року, коли між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавцем) було підписано реєстр прав вимоги №173 до відповідача, становить 46687,48 грн., з яких 16038, 89 грн. заборгованість за тілом кредита,\~30648,59\~грн.\~ заборгованість\~за процентами (а.с.76). Однак, в подальшому ТзОВ «Таліон Плюс» продовжило нарахування відсотків після закінчення дії кредитного договору, який укладений між первісним кредитодавцем та позичальником, що є безпідставним та первісним кредитним договором не передбачено. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 46687,48 грн., з яких 16038,89 грн. заборгованість за тілом кредита, 30648,59 грн. заборгованість за процентами. Щодо стягнення з відповідача та користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року (а.с.78-79) та додаткову угоду №3 від 03.04.2024 року (а.с.80-82). Факт надання правничої допомоги і розмір витрат на таку підтверджується актом прийму-передачі наданих послуг від 03.04.2024 року, згідно яких загальна вартість наданих послуг правничої допомоги становить 5000 грн. За положеннями ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Задовольняючи позовні\~вимоги частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України та вказаного роз`яснення,\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу в розмірі 5000 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. розділяються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» слід стягнути 4616,50 (92,33 % від 5000 грн.) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2236,60 (92,33 % від 2422,40 грн.) грн. судового збору.

Outcome: partial