Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У квітні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей ГРЕБІНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, Служба у справах дітей ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, [PERSON] , про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні дитини. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Її син [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , в шлюбі в них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), яка є її онукою. В зв`язку із складеними життєвими обставинами її син з дружиною розлучився 24.05.2024 року. Дитина зареєстрована з позивачкою, як з бабусею та батьком за однією адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає з матір`ю, адресу мати дитини їй не дає. Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків. У добровільному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні дитини бабусі та батька. Також відповідачка чинить опір у спілкуванні з дитиною позивачці як рідній бабусі, на телефонні дзвінки відповідачка не відповідає, на прохання побачень з дитиною надає постійну відмову, не дозволяє відвідування день народжень батька, бабусі, дідуся та інших близьких родичів, хоча до розірвання шлюбу між сином позивачки та невісткою, позивачка постійно доглядала онуку [PERSON] . Тому позивачка звернулася до суду та просить зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкоди позивачці у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , визначити способи участі у спілкуванні та вихованні дитини, встановивши графік побачень. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.05.2025 цивільну справу № 528/502/25 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 15). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025, головуючим суддею по цивільній справі № 528/502/25 визначено суддю Ячала Юрія Івановича (а.с. 21). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09.06.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 28). 27 червня 2025 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки, натомість просила визначити порядок спілкування бабі [PERSON] з онукою [PERSON] за місцем фактичного проживання дитини в місті Лубни Полтавської області за попередньою домовленістю та в присутності відповідачки. Позовні вимоги відповідачка визнала частково, обґрунтовуючи тим, що позивачкою не доведено факту, яким саме чином відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Із акту, складеного ЗДО № 9, вихованням дитини займаються мати [PERSON] , її співмешканець [PERSON] , бабуся (мати співмешканця) [PERSON] , тато дівчинки під час відпусток, про бабусю, позивачку по справі у акті не значиться. Згідно витягу з протоколу № 12 засідання комісії з питань захисту прав дитини при ВК Лубенської міської ради, рекомендовано визначити батьку дитини [PERSON] години побачень з малолітньою дочкою [PERSON] на період офіційних та незапланованих відпусток. З питанням визначення способу участі у вихованні онуки позивачка до органів опіки та піклування за місцем фактичного проживання неповнолітньої дитини не зверталася. Крім того, бабуся систематично спілкується з онукою по телефону. Оскільки в Україні вже більше як три роки діє воєнний стан, мають місце постійні повітряні тривоги та обстріли, відповідачка вважає за недоцільне, без потреби, тільки враховуючи забаганки бабусі, відправляти малолітню дитину в інший населений пункт без мами на кілька діб. Також посилалася на інші обставини, які можуть вплинути на психологічний стан дитини (а.с. 42-44). Ухвалою суду від 30.06.2025 по справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмета спору, [PERSON] (а.с. 56). 30.06.2025 до суду надійшли пояснення представника третьої особи Служби у справах дітей Гребінківської міської ради Жолобецької В.М., в яких зазначено, що прохають при розгляді справи врахувати найкращі інтереси дитини. У зв`язку з тим, що дитина в Гребінківській територіальній громаді фактично не проживає, то надати належне та достовірне пояснення в інтересах дитини щодо позовних вимог служба у справах дітей не може (а.с. 67-68). Ухвалою суду від 23.07.2025 вказану цивільну справу призначено до розгляду по суті (а.с. 86). 09.09.2025 позивачем направлено до суду заяву про відвід судді (а.с. 101-102). В судовому засіданні позивачка [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись в своїх поясненнях на зміст обставин викладених у тексті позовної заяви. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на обставини викладені у змісті відзиві на позовну заяву та наданих поясненнях. Представник третьої особи Служби у справах дітей Гребінківської міської ради Макогон І. П. в судовому засіданні при ухваленні рішення по справі покладалася на розсуд суду та просила врахувати найкращі інтереси дитини. Представник третьої особи Служби у справах дітей ВК ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Онупко Н.П. при ухваленні рішення по справі покладалася на розсуд суду та просила врахувати найкращі інтереси дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відсутність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 03 вересня 2021 року Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 63, батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року, яке набрало законної сили 25 червня 2024 року, шлюб, зареєстрований 06 березня 2021 року, місце реєстрації: Гребінківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №\~13, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано (а.с. 9). Місце проживання дитини рішенням суду не визначалося, а тому суд вважає, що місце проживання дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] , які на час розгляду справи в суді виповнилося 4 (чотири) роки, після розірвання шлюбу, визначалося за згодою батьків відповідно до положень ч. 1 ст. 160 СК України, за місцем проживання матері. На час розгляду справи матір відповідачка по справі проживає за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 45). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 червня 1999 року Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , проживає разом із своїми батьками, мати позивач по справі [PERSON] , на час розгляду справи [PERSON] проходить службу у Збройних силах України (том 1 а.с. 72) Віддаленість між місцем проживання позивача та відповідача складає близько 70 кілометрів, відповідно до карти доріг України, що з огляду на предмет розгляду даної цивільної справи, приймається судом, як значна віддаленість між місцями проживання сторін. Відповідно до Акту участі батьків та родичів у вихованні дитини від 09.05.2025, складеного комісією ЗДО № 9 "Берізка" Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вихованням дитини займаються мати [PERSON] , її співмешканець [PERSON] , бабуся (мати співмешканця) [PERSON] , щодо тата дівчинки [PERSON] , то зі слів мами та [PERSON] , дитини спілкується з ним під час відпусток, так як батько служить в ЗСУ (а.с. 46). Відповідно до Рішення про визначення порядку побачень та участі батька у вихованні дочки за № 185 від 25.06.2025 Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] визначено години побачень з дочкою [PERSON] , [INFO] , на час офіційних відпусток військовослужбовця, обсягом половини тривалості відпусток за його місцем проживання, враховуючи особливості служби батька-військовослужбовця, зобов`язати матір дитини [PERSON] надавати можливість [PERSON] , батькові малолітньої [PERSON] , години побачень з дочкою під час його непланових відпусток, обсягом половини тривалості відпусток за його місцем проживання (а.с. 80). Згідно ч. 1 ст. 9 СК України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Статтею 3 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до вимог ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Щодо порушеного права позивача, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із вищевказаним позовом, позивачка зазначила, що відповідачка [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні бабусі із онучкою, яка є дочкою відповідачки, чим порушує її права визначені законодавством. При цьому, сторона позивача не надала та не довела належними та достатніми доказами порушення встановленого статтею 257 СК України права [PERSON] спілкуватись і брати участь у вихованні своєї онуки [PERSON] та необхідність захисту такого порушеного права судом. З викладених позивачем у судовому засіданні обставин, а також з досліджених судом доказів, перешкод зі сторони відповідачки, які унеможливлюють спілкування бабусі з онукою, суд не вбачає. Разом з тим, позивачка [PERSON] , бабуся малолітньої [PERSON] , та батько малолітньої [PERSON] , проживають за однією адресою: [ADDRESS] , що не заперечується позивачкою, а рішенням про визначення порядку побачень та участі батька у вихованні дочки за №\~185 від 25.06.2025 Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] визначено години побачень з дочкою [PERSON] , [INFO] , саме за місцем проживання батька, що в свою чергу дає можливість бабусі спілкуватися з онучкою. Вказівка позивачки на те, що відповідачка не відповідає її на телефонні дзвінки, само по собі не є доказом того, що [PERSON] умисно створює перешкоди позивачці у питаннях, пов`язаних із вихованням та спілкуванням малолітньої дитини онуки [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи та наданих відповідачкою пояснень в судовому засіданні, відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні позивачки з онукою, а тільки не згідна із запропонованим ГРАФІКОМ побачень бабусі із онукою зазначеним в позовній заяві, і позивачкою в ході розгляду справи не доведено переконливими доказами факту наявності перешкод з боку відповідачки у спілкуванні та вихованні з онукою. Суд звертає увагу на те, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з онукою можливе лише у разі наявності таких перешкод з боку відповідача. Однак, стороною позивача не доведено, а судом не встановлено у чому саме полягають перешкоди з боку відповідачки з приводу спілкування позивачки із онуком. Жодних доказів вчинення відповідачкою перешкод в спілкуванні позивачки з онукою матеріали справи не містять. Таким чином, вирішуючи спір, з урахуванням обставин, встановлених у справі, суд дійшов висновку про відсутність передумов вважати, що відповідачка [PERSON] чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з онукою. У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 зазначено, що обов`язковою умовою подання дідом/бабою позову про усунення перешкод у спілкуванні з онуком є наявність порушеного права. Недоведеність таких перешкод - підстава для відмови в задоволенні позовних вимог. Щодо не відповідності поданого до суд переліку способів участі у спілкуванні та вихованні дитини положенням закону. Суд звертає увагу, що відповідачка разом з дочкою проживає поза межами міста Гребінки, де мешкає бабуся позивачка по справі, що є територіально віддалено, а саме в місті Лубни Лубенського району Полтавської області, що підтверджується Актом в складі голови правління ОСББ "Прикордонників 60-Б" від 08.05.2025, де вказано, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживають і ведуть спільне господарство [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом проаналізовано кожний пункт запропонованого стороною позивача переліку способів у спілкуванні та вихованні дитини, який викладений у резолютивній частині позовної заяви позивача. Кожний пункт, який просить затвердити сторона позивача, фактично стосується місця проживання дитини Відповідно до визначення поняття місце проживання це житло (будинок, квартира, кімната, гуртожиток тощо) у певному населеному пункті, де фізична особа живе постійно, переважно або тимчасово. Суд розрізняє при розгляді даної справи поняття місце проживання та поняття побачення, спілкування, час для виховання, відвідування дитиною місця проживання бабусі, які не є тотожними. Способи у вихованні дитини, зазначені у змісті ст. 159 СК України не кореспондуються із жодним пунктом наведеним у резолютивній частині позовної заяви, яка визначає перелік способів участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини. Перебування дитину у іншому місці проживання добу і більше, суд розглядає, як фактично місце проживання дитини відповідно до визначення, що в свою чергу повинно узгоджуватися із положеннями ст. 160 СК України, що визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Суд звертає свою увагу, що в судовому засіданні мати дитини заперечує, щодо тимчасового проживання дитини з бабусею, а тому у суду немає законних підстав, навіть при наявності погодження зі батьком дитини даного питання, для затвердження поданого до суду переліку. На переконання суду, способи у вихованні дитини повинні відповідати формам зазначених у змісті ч. 2 ст. 159 СК України, які поданий до суду перелік визначений у резолютивній частині позовної заяви, не містить. Крім того, при визначенні способу участі бабусі у вихованні онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Суд зазначає, що матеріально-побутове забезпечення бабусі має значення для знаходження малолітньої дитини за місцем її проживання, але не є визначальним у вирішенні питання про способи спілкування з онукою, оскільки суди повинні, перш за все, брати до уваги інші критерії, зокрема ставлення баби до дитини, особисту прихильність дитини до баби, вік дитини, та виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відмовляючи позивачу\~у задоволенні\~вимог в\~частині бажаного\~переліку способів\~у спілкуванні\~та вихованні\~дитини,\~суд вважає,\~що встановлення\~такого способу\~участі у\~спілкуванні з\~онукою,\~з огляду\~на її\~вік,\~характер відносин\~між сторонами,\~усталений режим\~дня та\~відпочинку дитини,\~є недоцільним,\~не буде\~відповідати інтересам\~малолітньої дитини\~та порушить\~збалансованість участі\~матері в\~її вихованні. Отже, враховуючи положення статті 82 ЦПК України, суд дійшов висновку, що твердження позивачів в існування перешкод у спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження як в судовому засіданні, так і матеріалами справи, а тому відповідні вимоги позову, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed