Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому прохає зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.05.2009 між сторонами було укладено шлюб, який 19.07.2017 за рішенням Московського районного суду м. Харкова було розірвано. Під час цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачкою. 10.08.2017 рішенням Московського районного суду м. Харкова з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітків та доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2017 і до повноліття дитини. Протягом всього часу він сумлінно виконує обов`язки по сплаті аліментів на утримання доньки. З часу винесення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки, суттєво змінилися обставини, що мають значення при вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню. Так, 17.10.2020 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, [INFO] в шлюбі народився син, [PERSON] . До теперішнього часу дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Через військове вторгнення РФ до України та введенням воєнного стану на території України, дружина з дітьми була змушена виїхати з м. Харкова та проживала в м. Олександрія у батьків, в серпні 2022 року його було відкомандировано працювати до м. Києва. З 01.10.2024 переведено працювати до м. Кам`янське Дніпропетровської області на посаду заступника начальника відділення поліції- начальник слідчого відділення Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області. Наразі сім`я проживає з ним та з 22.09.2024 вони змушені винаймати житло за адресою: [ADDRESS] . За оренду житла сплачую 15000 грн. за місяць та додатково комунальні послуги, близько 3500 грн на місяць. Власного житла він не має. Дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та на його утриманні. Разом з ними проживає донька дружини від першого шлюбу- [PERSON] , [INFO] , яка також частково знаходиться на його утриманні, оскільки дружина не має доходу. Станом на зараз він має заборгованість по кредитній картці виданої АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 99 694,73 грн, що також беззаперечно свідчить про скрутне матеріальне становище його сім`ї, оскільки його середній дохід складає близько 36 375 грн., в середньому за аліменти сплачує близько 11 193 грн. щомісяця, за оренду житла 15000 грн. та 3500 грн. за комунальні послуги. Тож на проживання його сім`ї залишається близько 7000 грн, що ставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище. Враховуючи зміну його сімейного стану та значне погіршення матеріального становища, вважає, що є всі підстави для зменшення розміру аліментів з 1/3 на 1/6 від усіх його доходів, що в середньому становитиме 5596 грн., що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів. На даний час він не має змоги сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у визначеній судом частці заробітку. Не погодившись із позовною заявою відповідачка [PERSON] , в особі представника адвоката Ковалець М.І. 26.06.2025 подала відзив на позовну заяву, в якому прохає відмовити у задоволені позовної заяви повністю, посилаючись на те, що позивачем, [PERSON] не доведено погіршення матеріального стану платника аліментів, необхідність утримання дружини [PERSON] , яка має у власності значний перелік рухомого та нерухомого майна, та станом на час розгляду справи продовжує здійснювати адвокатську діяльність, не доведено існування підстав для зменшення розміру аліментів. Відповідно до декларації заступника начальника відділення поліції-начальник слідчого відділення Темник А.О. за 2024 рік задекларував 511 795,00 грн доходу - заробітна плата Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області; 72 000,00 грн доходу [PERSON] , соціальні виплати Управління соціальної та ветеранської політики Бучанської районної державної адміністрації Київської області; 35 000,00 грн доходу [PERSON] , соціальні виплати Департамент соціальної та ветеранської політики Кам`янської міської ради; квартиру, 1/2 житлового будинку, земельну ділянку, автомобіль Lexus, модель RX350, автомобіль, марки Ford, власником яких є [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру адвокатів України, [PERSON] є діючим адвокатом та продовжує здійснювати адвокатську діяльність. З урахуванням кількості рухомого та нерухомого майна, яким володіє дружина позивача, а також зважаючи на факт здійснення нею адвокатської діяльності, можна поставити під розумний сумнів необхідність утримання дружини позивачем. Відповідно до договору оренди та акту прийому-передачі квартири, орендарем вказана [PERSON] , яка і має обов`язок сплачувати орендну плату, а тому погіршення матеріального стану платника аліментів не доведене належними і допустимими доказами. У позивача відсутній прямий обов`язок утримувати падчерку та докази такого утримання позовна заява не містить. Разом з тим, [INFO] у відповідачки [PERSON] та [PERSON] народився спільний син [PERSON] . [PERSON] не отримує жодного офіційного доходу за період з липня 2022 року по травень 2025 року, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Сума 8000,00 грн це не дохід відповідача, а база нарахування ЄСВ. Також, [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою. У відповідачки відсутнє будь-яке рухоме майно на праві власності. Відтак, матеріальний стан відповідачки не покращився, що зумовлює неможливість зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки [PERSON] . Позивач [PERSON] не бере жодної участі у житті доньки, не надає жодних додаткових коштів окрім аліментів, та навіть не цікавиться життям дитини. 01.07.2025 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказує на те, що відзив є необґрунтованим та таким, що не має відношення до його позовних вимог. Позивач вказав, що відповідач зазначає про майновий стан його дружини, [PERSON] , яка не має жодного обов`язку щодо утримання спільної з відповідачкою доньки [PERSON] , посилаючись на те, що обов`язок щодо утримання дитини до досягнення повноліття покладається на батьків. Майно дружини [PERSON] на яке покликається відповідачка у відзиві є її особистою власністю. Разом з тим, відповідачка [PERSON] перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON] , проте не зазначає про його доходи та матеріальний стан, хоча останній має обов`язок щодо утримання своєї дружини та дитини. Останній має у власності земельні ділянки та дохід від надання майна в оренду. До того ж [PERSON] , тобто відповідачці належить земельна ділянка загальною площею (м2): 32882, дата набуття права: 06.08.2012. Його дружина [PERSON] не може працювати, оскільки їхній малолітній син [PERSON] часто хворіє та потребує постійного догляду. Крім того, за останній час значно погіршився і його стан здоров`я. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 03.06.2025 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. В установлений в ухвалі суду строки недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою суду\~від 17.06.2025у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.08.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітків та доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2017 року і до повноліття дитини (а.с.13). Сімейне становище позивач змінилось, оскільки 17.10.2020 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , (а.с.09). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно довідки про доходи від 27.05.2025 № 3/20 [PERSON] , який займає посаду заступника начальника відділення поліції начальник слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за період з 01.11.2024 по 30.04.2025 нарахована заробітна плата в т.ч. у натуральній формі 266161, 82 грн., з них утримано податок з доходів фізичних осіб 47909,16 грн., сплачено аліментів 67158,71 грн. (а.с.21). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28.05.2025 [PERSON] має заборгованість у сумі 99694,76 грн. (а.с.12). Позивач [PERSON] та його сім`я: дружина [PERSON] , син [PERSON] , падчерка [PERSON] є внутрішньо-переміщеними особами, фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.31-34). Відповідно до договору оренди (найму) житлового приміщення від 22.09.2024 [PERSON] винаймає квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2.1. Договору місячна орендна плата становить 15000 грн. (а.с.15-20). Позивачем надано платіжні інструкції щодо сплати ним комунальних послуг за вищезазначеною адресою та сплату орендної плати (а.с.22-27), а також копії виписки медичної документації про хвороби сина [PERSON] , 2021 року народження (а.с. 98-103). Відповідачка [PERSON] зазначила, що вона перебуває у декретній відпустці, у її власності відсутнє будь-яке майно та її матеріальний стан не покращився, що окрім необґрунтованості позову позивачем є також підставами для відмови у позові. Так, у відповідачки [PERSON] та [PERSON] .. [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.74). Відповідачка є внутрішньо-переміщеною особою, фактичне місце перебування: [ADDRESS] (а.с.77). Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7), [PERSON] за період з 2022 року по 2025 рік мала виплати (а.с.75-76). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 432991725 від 26.06.2025, у відповідача, [PERSON] відсутнє будь-яке майно на праві власності (а.с.78). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, аліменти на дитину у зміненому розмірі стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Аналізуючи вищенаведене, приймаючи до уваги позицію відповідачки, ту обставину, що на утриманні позивача перебуває дитина та дружина, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку позивача, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дитини, відповідатиме рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу заявлених відповідачкою суд зазначає таке. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що правнича допомога [PERSON] в межах розгляду даної справи надавалася адвокатом Ковалець М.І. Представником відповідача адвокатом Ковалець М.І. у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги № 23-06/25 від 23.06.2025, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 23.06.2025 від 26.05.2025, розрахункова квитанція № 275902 про сплату адвокатських послуг у розмірі 18000,00 грн. (а.с.79-81). Позивач у відповіді на відзив від 01.07.2025 зазначив, що витрати на правову допомогу, які заявлені відповідачкою є занадто завищені та не відповідають складності справи та обсягу наданих послуг. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспіввісними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Отже, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, відповідно до акту виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, підготування відзиву та значимості таких дій у справі, часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial