Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 19 червня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. З квітня місяця 2019 року сімейно шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного, а тому вказує, що подальше існування такого шлюбу є формальне, що обмежує права та інтереси особи, оскільки підстави для примирення між подружжям відсутні. Спір про місце проживання дитини відсутній. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 27 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача. Позивач до судового засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце його проведення, через канцелярію суду подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився,\~про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, однак\~конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про причини своєї неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв від нього не надходило. На підставі ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2015 року у Центрально - Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 421, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а. с. 5) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 296. (а. с. 4) \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. \~ \~ \~ \~Спір про місце проживання дитини відсутній. Питання про поділ майна не ставиться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд встановив, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, дітей віком до одного року не мають, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, тому, з урахуванням результату розгляду справи, за яким позов задоволений, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні із даним позовом судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 23.05.2025. (а. с. 10)

Outcome: approved