Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором позики №75884899 від 02.07.2021 року у розмірі 13306,44 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн. і судового збору в сумі 2 422,40 грн. Позов мотивований тим, що 02.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75884899, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 650,00 грн. строк позики - 64 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.6 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису Cq7NYqj0cA, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75884899 від 02.07.2021 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8 650,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. У договорі встановлено строк позики 64 днів, проте відповідач взяті на себе зобов`язання - не виконала, у зв`язку із чим строк договору автоматично пролонговується. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Заборгованість [PERSON] перед позивачем становить за період з 02.07.2021 року по 19.11.2021 року 13 306,44 грн., що складається з: 6 894,33 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6412,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем - ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за договором позики №75884899 на підставі договору факторингу. Між тим, з наданих розрахунків заборгованості вбачається, що попереднім кредитором та позивачем не здійснювались додаткове нарахування процентів за базовою/фіксованою процентною ставкою та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою. В подальшому, первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 19.11.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75884899 від 02.07.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75884899 від 02.07.2021 року. Ухвалою суду від 15.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30.07.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивачем в позові вказано як доказ саме електронно-цифровий підпис ТОВ "ФК Фінекспрес" (з номером цього підпису), однак позивач повинен надати докази того, що договір заключала саме відповідач, що вона дійсно ознайомлювалась саме з цим договором та те, що саме відповідач отримав вказану позивачем позику. У період, вказаний в позові відповідач неофіційно працювала в колцентрі, вдома у відповідача не було особистого комп?ютера та ноутбука, вона користувалась особистим е-мейлом на робочому ПК, доступ до цього ПК мали всі колеги та керівництво відповідача. Саме тому, позику дійсно могли підтвердити з е-мейлу відповідача без її відома. Тобто кредитодавець в 2021 році не переконався, що ?е-мейлом дійсно в той момент користувалась відповідач, а не третя особа; ?що відповідач дійсно ознайомилась з договором та умовами договору. Позивач не надав доказу того, що 8 650 грн. 02.07.2021 року дійсно були перераховані саме відповідачу. Позивач не надав конкретних та вагомих доказів існування заборгованості з 02.07.2021 року по 19.11.2021 року. Відповідачу не зрозуміло, яким чином розрахунок заборгованості за 2021 рік можна надавати від другого власника договору позики, який набув право власності по боргу в 2021 році. Позивачем надано до суду декілька десятків додатків, частина з них не відповідає переліку, частина з них взагалі не є документом по суті (без номерів, термінів, вартості тощо, одні прогалини та не заповнені форми). ?Додаток 21 та 22 неможливо ідентифікувати, що є актом, а що є витягом з акту, бо всі документи прописані саме як "акт" без відмітки "витяг". Також відповідач звертає увагу суду на те, що ті додатки, які можна ідентифікувати як "Додаток 21" та "Додаток 22" - не заповнені, не мають нумерації, пропущені (не заповнено) дати "до", відсутня вартість в графі вартості і по суті взагалі не відповідають нормам документів. Відкривши додаток №17, відповідач звернув увагу, що директор "Фінпром маркет" вказаний як [PERSON] , хоча в позові фігурує директор "Фінпром маркет" Гедзь Ольга Віталіївна. ?Додаток 17 п. 5.3 немає доказу відправки Укрпоштою копії договору факторингу, ?9 сторінка договору факторингу вже має ЄДРПОУ обох сторін, але знову недолік - відсутня дата підпису сторін, сторінки пронумеровані, але по скан-копії можна побачити, що договір не прошитий ниткою та не проклеєний, підпис, дата і печатка та номер договору не на кожній сторінці, тобто начебто 9 сторінок є, але яке відношення кожна з цих сторінок має одна до одної - ідентифікувати неможливо; додаток до договору факторингу, (що фігурує як додаток 17) і має назву "Акт прийняття-передання документації" додаток №4, не містить інформації у вигляді номера та дату основного зобов`язання, боржника та ІПН боржника, підписів і печаток передавача, отримувача; ?додаток до договору факторингу, (що фігурує як додаток 17) і має назву "Акт прийняття-передання Реєстру Заборгованостей" додаток N?5, там де прописані обидві сторони продажу - не містить інформації коду ЄДРПОУ однієї та іншої сторони, що обов?язково для таких документів; додаток до договору факторингу, (що фігурує як додаток 17) і має назву "Акт звірки взаєморозрахунків", там де прописані обидві сторони продажу - не містить інформації коду ЄДРПОУ однієї та іншої сторони, що обов`язково для таких типів документів. Звертає увагу суду порушення законодавства "Про захист персональних даних" витяг з єдиного державного реєстру по позивачу є, але цей витяг лише підтверджує існування ТОВ, цей витяг не є ліцензією для ведення стягування заборгованості по факторингу. Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилась, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75884899, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 650,00 грн. строк позики - 64 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.6 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 8650 грн. 00 коп., строк кредитування 64 дні, 1,6% від суми кредиту за кожний день користування ним. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договором позики. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору позики, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а саме, отримавши кредитні кошти. Матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 19.11.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75884899 від 02.07.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75884899 від 02.07.2021 року. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13 306,44 грн., за період з 02.07.2021 року по 19.11.2021 року, що складається з: 6 894,33 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6412,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За положеннями ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови договору і не повернув суму кредиту, а також не виконував інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. В подальшому право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет». У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що договір позики №75884899 від 02.07.2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, який не порушує вимоги Закону України "Про захист прав споживачів"; порядок надання та повнота наданої інформації відповідає вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Судом встановив, що відповідачем грошові кошти за кредитним договором отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуті, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості повністю або частково. Право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача ТОВ «Фінпром Маркет». На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заперечень сторони відповідача, суд вважає їх необґрунтованими, такими, що спростовуються наведеними вище доказами по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у розмірі 3 500,00 грн., суд встановив наступне. Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною від 01.11.2024 року та акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатом були надані юридичні послуги, за які виконавець прийняв від замовника гонорар у розмірі 3 500,00 грн. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Суд вважає, що склад та розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та підтвердженим у розмірі 3 500,00 грн., відповідають критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову, значенням справи для сторони. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Тому суд, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.0.2019 року у справі № 922/445/19). На підставі викладеного та

Outcome: approved