Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~теплову енергію,\~обґрунтувавши свої\~вимоги тим,\~що предметом\~позовної заяви\~у цій\~справі є\~зобов`язання,\~які випливають\~з надання\~житлово -\~комунальних послуг\~до нежитлового\~приміщення площею\~198,00\~м.кв.,\~яке знаходиться\~в багатоквартирному\~житловому будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Оскільки нежитлове\~приміщення,\~площею 198,00\~м.кв.\~знаходиться в\~багатоквартирному будинку\~№7,\~який приєднано\~до системи\~централізованого теплопостачання,\~Відповідач -\~є споживачем\~житлово-комунальних\~послуг та\~на ці\~відносини поширюється\~дія Закону\~України Про\~житлово-комунальні\~послуги.\~Здійснюючи свою\~діяльність,\~Позивач протягом\~тривалого часу\~в опалювальні\~періоди надає\~ [PERSON] \~(наділі\~ Відповідач)\~теплову енергію\~до нежитлового\~приміщення площею\~198,00\~м.кв.,\~яке знаходиться\~в багатоквартирному\~житловому будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а Відповідач\~використовував надану\~послугу для\~задоволення власних\~потреб та\~не відмовлявся\~від цих\~послуг.\~Власником нежитлового\~приміщення площею\~198,00\~м.кв.,\~розташованого у\~ [ADDRESS] ,\~є [PERSON] .Оскільки нежитлове\~приміщення Відповідача\~знаходиться в\~багатоквартирному будинку,\~який приєднано\~до системи\~централізованого теплопостачання,\~тому відповідач\~є споживачем\~житлово-комунальних\~послуг та\~на ці\~відносини поширюється\~дія Закону\~України Про\~житлово-комунальні\~послуги.\~Станом на\~дату подання\~до суду\~даної позовної\~заяви,\~до Обласного\~комунального підприємства\~«Донецьктеплокомуненерго» не\~надходило жодних\~звернень від\~власника нежитлового\~приміщення площею\~198,00\~м.кв.,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~щодо не\~проведення стягнення\~за теплову\~енергію з\~наданням документів\~відповідно до\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~«Деякі питання\~оплати житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» від\~05.03.2022р.\~№ 206\~(зі\~змінами),\~а тому\~у Позивача\~є право\~звернення до\~Суду за\~захистом свого\~порушеного права.\~Загальна сума\~вимог Позивача\~становить 245031,36\~грн.,\~а саме:\~заборгованість за\~теплову енергію\~за період\~01.11.2020\~р.\~до 01.05.2025\~р.\~у сумі\~239376,63\~грн.;\~3%\~річних за\~період 01.11.2020\~р.\~до 01.02.2022р.\~у сумі\~933,90\~грн.;\~інфляційні втрати\~за період\~01.11.2020\~р.\~до 01.02.2022р.\~у сумі\~3278,23\~грн.;\~заборгованість за\~абонентське обслуговування\~за період\~з 01.11.2020\~р.\~до 01.05.2025\~р.\~у сумі\~1397,6\~грн.;\~поштові витрати,\~пов`язані\~з поштовим\~відправленням відповідачам\~документів у\~справі на\~загальну суму\~45,00\~грн.У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію та наявністю боргу перед Позивачем, Відповідач своїми діями завдав шкоди інтересам Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерго», що призвело до неможливості Позивача спланувати свої розрахунки перед постачальниками газу та електроенергії. Обласне комунальне\~підприємство «Донецьктеплокомуненерго»\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] \~на свою\~користь заборгованість\~за теплову\~енергію в\~розмірі 239376,63\~грн.,\~заборгованість за\~абонентське обслуговування\~в розмірі\~1397,60\~грн.,\~інфляційні втрати\~у розмірі\~3278,23\~грн.\~та три\~відсотки річних,\~що складають\~933,90\~грн.,\~а також\~\~\~витрати по\~сплаті судового\~збору у розмірі 2\~422,40 грн. та поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів в сумі 45,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] , повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. 19 серпня 2025 року представник відповідача, адвокат Геєнко М.Г., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1726453 від 01 липня 2025 року, надав заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначив про безпідставність стягнення боргу з відповідача поза межами трирічного строку з часу звернення до суду. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 21\~червня 2016\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Слов`янського\~міського нотаріального\~округу Донецької\~області Соловар\~В.І.\~за №1553, належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 198 кв.м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24 червня 2016 року за №62159389. За довідковою інформацією ОКП «Донецьктеплокомуненерго» від 12 травня 2025 року за №427, відповідно до розпоряджень Слов`янської міської військової адміністрації про початок опалювального періоду 2020-2021р, 2021-2022p.p., 2022-2023р.р., 2023-2024р.р. та 2024-2025р.р., багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] , було підключено до мереж теплопостачання обласного комунального підприємства (Донецьктеплокомуненерго), що підтверджено актами про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального періоду) від 02.11.2020p., 25.10.2021р., 02.11.2022р., 08.11.2023р. та 01.11.2024р. відповідно. Протягом всього опалювального періоду 2020-2021p, 2021-2022p.p., 2022-2023р.р., 2023-2024р.р. та 2024-2025р.р. мешканці будинку були забезпечені послугою з постачання теплової енергії. Оскільки нежитлове приміщення відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги. Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Згідно з ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача\~ несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно\~ ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. У порушення ст. ст. 67,68 ЖК України [PERSON] не здійснює оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення та має заборгованість у розмірі 239\~376,63 грн. за період з 01 листопада 2020 року по 01 травня 2025 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість з [PERSON] за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі\~ 239\~376,63 грн. Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~\~\~\~ Розрахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат проведені на заборгованість, яка виникла виключно до 24 лютого 2022 року. Відповідачу надавались послуги з опалення, але він не в повному об`ємі вносив плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочив\~ виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 листопада 2020 року по 01 лютого 2022 року. Отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховані за період\~ з 01 листопада 2020 року по 01 лютого 2022 року,\~витрати від\~інфляційних процесів\~у сумі\~3\~278,23 грн., та 3% річних у сумі 933,90 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 квітня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії; з 01.10.2022 року плата за абонентське обслуговування становить 29,15 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 21,36 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2023 року плата за абонентське обслуговування становить 38,02 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 28,07 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2024 року плата за абонентське обслуговування становить 42,89 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 29,78 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії). Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020 року до 01 травня 2025 року складає 1\~397,60 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3 028,00 грн. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2940,37 грн. (245031,36х1,5%х 0,8), який сплачений позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2 940 грн. 37 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 2\~940,37 грн. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 45,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 19 червня 2025 року на загальну суму 630,00 грн. та загальною кількістю відправлених пакетів документів 14 штук (630,00 грн. : 14 = 45,00 грн.), тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. За приписами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальна позовна давність поширюється на всі вимоги, за винятком тих, для яких законом установлений інший (довший чи коротший) період часу для реалізації права на судовий захист (спеціальний строк). У силу ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, суд звертає увагу, що 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500. Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено з 1 серпня до 19 грудня 2020 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641, враховуючи зміни, внесені постановами Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року №760, від 13 жовтня 2020 року №956, від 9 грудня 2020 року №1236. В подальшому, дію карантину продовжено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236, враховуючи зміни, внесені постановами Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року №104, від 21 квітня 2021 року №405, від 16 червня 2021 року №611, від 11 серпня 2021 року №855, від 22 вересня 2021 року №981, від 15 грудня 2021 року №1336, від 23 лютого 2022 року №229, від 27 травня 2022 року №630. Оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позивачем не пропущений строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з 01 листопада 2020 року до 20 липня 2022 року. При цьому, Законом України № 731-ІХ від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»), до 06 серпня 2020 року були продовжені саме процесуальні строки, визначені ЦПК України. Натомість строки, визначені пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зокрема строки визначені нормами матеріального права - ст.ст.257 і 258 ЦК України, таких змін та (або) обмежень вищевказаним Законом не зазнали і, відповідно, вважаються продовженими. Постановою КМУ від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України скасований карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved