Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] у інтересах якого діє адвокат Міщенко Ю.О., у липні 2025 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Пирятин, Пирятинського району, Полтавської області у віці 80 років померла його мати [PERSON] . На момент смерті вона була зареєстрована у [ADDRESS] . Мати хворіла та через свій похилий вік потребувала постійної сторонньої допомоги, тому заявник переїхав до неї, де і постійно проживав разом із останньою у її квартирі вищезазначеною адресою. Переїжджаючи до матері заявник не вчиняв жодних дій аби змінити місце своєї реєстрації, адже проживали вони у одному селі, у одному багатоквартирному будинку, у одному під їзді, і навіть на одному поверсі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої увійшли: дачний будинок, який знаходиться у с. Повстин Пирятинського району Полтавської області; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства площею 0,4959 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №022953 від 11.09.1998 року; та на квартиру площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та належав померлій на підставі до Свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 06.05.1999. До нотаріальною контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері, заявник не звертався, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважав, що прийняв спадщину на законних підставах. Тобто на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем, від прийняття спадщини не відмовлявся і фактично прийняв спадщину. Зазначені обставини перешкоджають [PERSON] оформити спадщину, яка залишилася після смерті матері. Враховуючи вищевикладене просить встановити факт його постійного проживання, із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме з його матір`ю, [PERSON] до дня її смерті [INFO] , у будинку [ADDRESS] , у позасудовому порядку не має можливості це зробити, у зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутися до суду. Представник заявника заявлені вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у його та заявника відсутність. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала, підтвердила факт проживання брата [PERSON] з матір`ю [PERSON] на час її смерті. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження, матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). У наслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: дачний будинок, розташований у с. Повстин Пирятинського району Полтавської області; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства площею 0,4959 га та квартира площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 14-21). Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81622388 від 23.06.2025 спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась (а.с. 4). Згідно довідки Великокручанського старостинського округу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 215 від 20.05.2025, [PERSON] , [INFO] , до моменту смерті (померла [INFO] ) була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із нею без реєстрації проживав її син [PERSON] , [INFO] , який доглядав за нею до дня смерті (а.с. 13). Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81622392 від 23.06.2025 у спадковому реєстрі за № 592194 та № 66335442 є чинні заповіти заповідача [PERSON] (а.с. 5). Відповідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Великокручанської сільської ради Алекперовим Б.Р. 06.02.2020, [PERSON] квартиру по [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 23). [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 27-28). Постановою державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І. 28.07.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, також вона не була зареєстрована із спадкодавцем на час смерті за однією адресою, не надала доказів щодо спільного проживання з померлою за однією адресою (а.с. 24). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З метою оформлення спадкових справ на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , заявник звернувся до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Михайліченко Т.М., проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно йому було відмовлено, оскільки заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подав, на час смерті разом із спадкодавцем зареєстрований не був, спадщину шляхом спільного проживання не прийняв (а.с. 3). Заявник [PERSON] продовжує користуватися квартирою [ADDRESS] де проживала його мати та була власником останньої, сплачуючи комунальні послуги, про що свідчать надані письмові докази. Крім того, квартира [ADDRESS] знаходиться в одному будинку та на одній площадці з квартирою заявника [PERSON] . Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного Суду України від\~30.05.2008\~№7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши свідків, суд приходить до висновку, про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] на день смерті останньої. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає. Даний факт, за встановленням якого звертається заявник має юридичне значення, оскільки визначає його право спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже вимоги заявника [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] виданого 08.12.2023. Враховуючи викладене, [PERSON] звільняється від сплати судового збору. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, яка їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved