Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

ДП «Адміністрація морських портів України» звернулося до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувало тим, що у провадженні Херсонського міського суду розглядалась справа №766/8414/21 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника. Ухвалою Херсонського міського суду від 18.01.2022 року провадження у справі було закрито. 31.01.2022 року позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу Херсонського міського суду. Розгляд справи було призначено на 01.03.2022 року. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX. Внаслідок тимчасової окупації м. Херсон робота судів була призупинена, в тому числі неодноразово змінювалась підсудність судів Херсонської області. Наказом Миколаївської філії ДП «АМПУ» (адміністрації Миколаївського МП) від 01.03.2022 № 112/ОП «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні» на підприємстві встановлено початок простою до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Позивачем неодноразово направлялись запити до Херсонського апеляційного суду щодо надання інформації по справі. Листом Херсонського апеляційного суду від 03.06.2024 року №04-18/12/2024 було надано повідомлення, що після відновлення роботи Херсонського апеляційного суду, зупиненої внаслідок окупації м. Херсона російськими збройними силами, і проведення інвентаризації судових справ і матеріалів, встановлено, що вказана справа рахується втраченою. Відповідно до п.1 ч.4, ч.5 ст.492 ЦПК України враховуючи втрату судової справи №766/8414/21 внаслідок агресії російської федерації, позивач звертається до суду з новим позовом у встановленому ЦПК порядку. 14.12.2016 року наказом №1018 начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) було покладено виконання обов`язків начальника адміністрації на [PERSON] . Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 07.03.2017 №21-О «Про керівника Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) з 08.03.2017 року призначено [PERSON] начальником Миколаївської філії ДП «АМПУ». Вказану посаду відповідач займав до 02.06.2017 (включно) відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22.05.2017 №57-О. Наказом т.в.о. начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Козонака В.М. №1058 від 23.12.2016 звільнено [PERSON] - головного лікаря медичного центру, із займаної посади з 23.12.2016 року відповідно до п.9 ст.36 КЗпП України та п.6 ст.29 Закону України «Про запобігання корупції». Не погоджуючись із зазначеним наказом [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до МФ ДП «АМПУ» про визнання незаконним та скасування наказу №1058 від 23.12.2016 про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 по справі №487/194/17 позовні вимоги [PERSON] до МФ ДП «АМПУ» задоволені, поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря медичного центру Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 23.12.2016; стягнуто з ДП «АМПУ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82 289,92 грн. та судовий збір у розмірі 1462,90 грн, стягнуто з ДП «АМПУ» на користь держави судовий збір у розмірі 1462,90 грн; рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області 12.09.2017 року по справі №487/194/17 [PERSON] подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційну скаргу [PERSON] - задоволено, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12.09.2017 скасовано, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 залишено в силі. Таким чином, є доведеним та встановлений судом факт, що звільнення [PERSON] із займаної посади було здійснено з порушенням вимог закону. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2020 №487/5903/19 (в апеляційному порядку не оскаржувалося) встановлено, що в порушення вимог частини 7 статті 235 КЗпП України, а також принципу обов`язковості судового рішення, МФ ДП «АМПУ» поновила [PERSON] на роботі лише 19.07.2019, згідно наказу МФ ДП «АМПУ» 239/о від 19.07.2019. Тобто, всупереч вищевикладеному, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.05.2017 №487/194/17, виконане не 31.05.2017, а 19.07.2019. У зв`язку з чим, [PERSON] звернулася до суду з метою стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, за період з 31.05.2017 по 25.06.2019. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2020 по справі №487/5903/19 задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнено з МФ ДП «АМПУ» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 387 647,96 грн.; стягнено з МФ ДП «АМПУ» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 10 000,00 грн.; стягнено з МФ ДП «АМПУ» на користь держави 3876,47 грн. судового збору. Таким чином, внаслідок протиправних дій (бездіяльності) [PERSON] , будучи т.в.о. начальника МФ ДП «АМПУ», незаконно звільнив [PERSON] з посади головного лікаря Медичного центру МФ ДП «АМПУ», та в подальшому начальник МФ ДП «АМПУ» Козонак В.М. вчасно не виконав рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду в загальному розмірі 401 524,43 грн. (387 647,96 сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, + 3 876,47 грн. сума судового збору + 10 000,00 грн. сума судових витрат). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул.Заводська, 23, код ЄДРПОУ 38728444, р/р за стандартом IBAN: [NUMBER] в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 401 524,43 та судовий збір за подачу позову у розмірі 6022,87 грн. Ухвалою від 05.11.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 15.09.2025 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача Хоменко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 ЦК України). Судом встановлено, що згідно листа Херсонського апеляційного суду від 03.06.2024 №04-18/12/2024 повідомлено, що цивільна справа №766/8414/21 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, яка з 09.02.2022 року перебувала в провадженні апеляційного суду, після відновлення роботи Херсонського апеляційного суду, зупиненої внаслідок окупації м. Херсона російськими збройними силами, і проведення інвентаризації судових справ і матеріалів, встановлено, що вказана справа рахується втраченою. 14.12.2016 року наказом №1018 начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) покладено виконання обов`язків начальника адміністрації на [PERSON] з 14.12.2016 року по 30.12.2016 року. Наказом т.в.о. начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Козонака В.М. №1058 від 23.12.2016 року звільнено [PERSON] - головного лікаря медичного центру, із займаної посади з 23.12.2016 року відповідно до п.9 ст.36 КЗпП України та п.6 ст.29 Закону України «Про запобігання корупції». Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 07.03.2017 №21-О «Про керівника Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) з 08.03.2017 року призначено [PERSON] начальником Миколаївської філії ДП «АМПУ». Вказану посаду [PERSON] займав до 02.06.2017 року (включно) відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22.05.2017 №57-О. Відповідно до п.59 Положення про Миколаївську філію ДП «АМП України», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 18.04.2014 року №184 начальник філії у межах повноважень, у порядку, визначеному законодавством України призначає на посади та звільняє з посад працівників Філії. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 року по справі №487/194/17 позовні вимоги [PERSON] до МФ ДП «АМПУ» задоволені, поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря медичного центру Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 23.12.2016 року; стягнуто з ДП «АМПУ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82 289,92 грн. та судовий збір у розмірі 1462,90 грн; стягнуто з ДП «АМПУ» на користь держави судовий збір у розмірі 1462,90 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції на копії рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 року про поновлення на роботі [PERSON] , яке позивач додав до позовної заяви, зазначене рішення Миколаївська філія ДП «АМПУ» отримала 09.06.2017 року. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області 12.09.2017 року по справі №487/194/17 рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постановою Верховного суду від 15.05.2019 року рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 12.09.2017 року скасовано, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 року залишено в силі. Відповідно до наказу позивача №239/О від 19.07.2019 року постанова ВС від 15.05.2019 року була виконана, поновлено на роботі [PERSON] з 23.12.2016 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2020 року у справі №487/5903/19 позов [PERSON] до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Стягнено з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, за період з 31.05.2017 року по 25.06.2019 року у розмірі 387647,96 грн.; стягнено з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 10000,00 грн.; стягнено з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь держави 3876,47 грн судового збору. Відповідно до платіжних інструкцій від 18.05.2020 року №399, №400, №441, №466 [PERSON] перераховано 401524,43 грн в порядку виконання рішення суду від 11.03.2020 року за справою №487/5903/19. Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Як встановлено судом, наказом т.в.о. начальника МФ ДП «Адміністрація морських портів України» Козонака В.М. №1058 від 23.12.2016 року звільнено [PERSON] , що надалі визнано судом незаконним. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2020 року у справі №487/5903/19 було стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 31.05.2017 року по 25.06.2019 року. Разом з тим, відповідно до матеріалів справи [PERSON] виконував обов`язки начальника МФ ДП «Адміністрація морських портів України» лише до 02.06.2017 року включно. З наказу позивача №449 від 18.05.2017 року Козонак В.М. перебував у відпустці з 18.05.2017 року по 02.06.2017 року та обов`язок начальника адміністрації на період його відпустки було покладено на заступника начальника Єременка С.М. Отже, з 18.05.2017 року [PERSON] уже не мав жодних повноважень щодо управління підприємством, у тому числі, щодо організації виконання судового рішення про поновлення на роботі [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Обов`язок організації виконання судових рішень, ухвалених щодо підприємства, покладається на юридичну особу - ДП «Адміністрація морських портів України» в особі керівника, який на момент виконання мав відповідні повноваження. Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтею 51 цього Кодексу визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Під час розгляду справи на стадії дослідження письмових доказів представник позивача заявив клопотання про заміну неналежного відповідача. Оскільки заявлене клопотання надійшло після проведення першого судового засідання на стадії дослідження письмових доказів, сторона позивача не могла не знати до подання позову про те, що [PERSON] з 18.05.2017 року не мав уже жодних повноважень щодо управління підприємством та ухвалою від 03.09.2025 року суд відмовив позивачу у замінні відповідача. Після цього представник позивача наполягав на задоволення позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] . Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: dismissed