Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом,\~предметом якого\~є стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~договором про\~надання фінансового\~кредиту №31647-08/2024\~від 26\~серпня 2024\~року в\~розмірі 6\~000,00\~грн.\~Як на\~підставу позову\~позивач посилається\~на те,\~що відповідач\~уклала вищевказаний\~договір з\~ТзОВ "СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП"\~і зобов`язалася\~виконувати умови\~договору,\~повернути кошти,\~сплатити відсотки\~за їх\~користування,\~але не\~виконала свого\~обов`язку\~щодо повернення\~кредиту,\~має заборгованість\~у розмірі\~20\~400,00\~грн.\~23\~грудня 2024\~року між\~ТзОВ "СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП"\~та позивачем\~укладено Договір\~факторингу №23122024,\~тому,\~отримавши право\~вимоги до\~відповідача,\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» звертається до суду для захисту своїх прав. Процесуальні дії у справі. 23 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 29 травня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 30\~травня 2025\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано докази. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 30 травня 2025 року про відкриття провадження у справі. 09 вересня 2025 року надішли витребувані судом докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ЦПК України, дотримано, однак у судове засідання вона повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223\~та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 26 серпня 2024 року відповідач [PERSON] у ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" підписала заяву-анкету на отримання фінансового кредиту, де зазначила номер картки отримувача як 4731-21ХХ-ХХХХ-9884, номер телефону [NUMBER] , за умовами якого відповідач отримує кредит у розмірі 6 000,00 грн зі сплатою 1 % в день. Строк кредитування - 120 днів. Дата погашення кредиту - 23 грудня 2024 року. Підписавши заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту, договір №31647-08/2024 від 26 серпня 2024 року з графіком погашення кредиту, відповідач зобов`язалася договір виконувати. 26 серпня 2024 року на карту № [NUMBER] , яку зазначено в заявці-анкеті було зараховано 6 000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" від 16 квітня 2025 року. Як видно із відповіді АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" від 29 серпня 2025 року, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] емітовано карту № [NUMBER] та 26 серпня 2024 року на вказану карту було зараховано 6 000,00 грн. Позичальник в порушення вимог кредитного договору свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Заборгованість за кредитним договором становить 20 400,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 000,00 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 7 200,00 грн, заборгованість за неустойкою - 7 200,00 грн. Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, суду не надано. 23 грудня 2024 року між ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №2312204, за умовами якого ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" відступило позивачу право вимоги до боржників, у тому числі і до [PERSON] (запис №2209 в Реєстрі боржників до договору факторингу). 23 грудня 2024 року на ім' я [PERSON] було складено лист про відступлення права вимоги за договором №31647-08/2024 від 26 серпня 2024 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». 16 травня 2025 року позивачем на ім' я [PERSON] було складено досудову вимогу щодо сплати заборгованості за договором №31647-08/2024 від 26 серпня 2024 року. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~зі ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.536\~ЦК України\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний сплачувати\~проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.\~Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625\~ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення електронного договору про надання фінансового кредиту з відповідачем та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Відповідач порушила умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачувала, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надала. В той же час, стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже,\~оцінивши кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупність\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту у розмірі 13 200,00 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 6 000,00 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 7\~200,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Отже,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача судовий\~збір у\~розмірі 1\~567,44 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Так, судом встановлено, що 01 березня 2024 року між позивачем та адвокатським об`єднанням "Апологет" було укладено договір №0103 про надання правової (правничої) допомоги. Позивач на підтвердження понесених витрат надав детальний опис наданих послуг, замовлення по договору та рахунок оплати згідно з договором про надання правничої допомоги. Суд вважає завищеною вартість наданих послуг представником позивача. Так, на переконання суду, дії щодо складення позовної заяви не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Отже з відповідача на користь позивача з урахуванням часткового задоволення позову підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. В стягненні іншої частини таких витрат позивачу необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене та

Outcome: partial