Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та призначити опікуном дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] має доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батько [PERSON] , [INFO] згідно копії Витягу з державного реєстрів актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 23 квітня 2024 року записаний [PERSON] . Починаючи з народження [PERSON] (відповідача по справі) вона разом з позивачем удвох проживали за адресою: [ADDRESS] . Після народження [PERSON] , онуки [PERSON] , донька позивача відповідач по справі почала вести аморальний спосіб життя, вживати алкогольні напої, вживати наркотичні засоби, що призвело до повного нехтування нею батьківськими обов`язками відносно [PERSON] . Відповідач після народження дитини, зникала з дома на місяці, залишаючи [PERSON] . За час її відсутності вдома, відповідач взагалі не цікавилась своєї дитиною. У зв`язку з постійним вживанням алкогольних напоїв та наркотичних речовин, відповідач стала агресивною, коли поверталася додому влаштовувала сварки, погрожувала мені фізичною розправою, агресивно поводилася відносно [PERSON] . Крім того після проходження реабілітація, [PERSON] не повернулась до нормального життя, а через деякий час продовжила вести аморальний спосіб життя забувши про свої батьківськи обов`язки відносно [PERSON] . Як вказує позивач, розуміючи, що її донька відповідач по справі на має наміру повністю займатися Регіною (влаштовувати її до дитячого садочка, відвідувати лікарів у разі захворювання дитини, готувати доньку до школи тощо) вона почала вживати заходів щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Такі дій-були спрямовані мною виключно для забезпечення морального, фізичного та психологічно розвитку онуки. Позивач разом з онукою проживають удвох. [PERSON] якщо і з`являється, то виключно заради отримання грошей. Здоров`ям, навчанням та успіхами дитини, відповідач не цікавиться, не має бажання побачити дитину або поговорити з нею по телефону, відверто ігноруючи обов`язок з її виховання та піклування. Грошових коштів на утримання своєї доньки відповідач також не надає, Регіна знаходиться повністю на утриманні позивачки. Позивач, [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених у позові. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представником третьої особи, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області надано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника з урахуванням наданого висновку. Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності дост.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Так, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Відповідно до актового запису про народження дитини її батьками записані, [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.\~1 ст.\~135 Сімейного кодексу України. Місце проживання дитини зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Фактично мешкає разом з бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради з 16.12.2024. Підставою для взяття Стриж Регіни на облік стала заява бабусі дівчинки, про те, що мати малолітньої, [PERSON] , залишила на неї свою доньку та тривалий час не цікавиться її життям та здоров`ям, не бере ніякої участі у її вихованні та утриманні. З пояснень позивача вбачається, що мати дитини вживає наркотичні засоби, не працює, веде аморальний спосіб життя. У продовж всього життя дівчинки нею опікувалась бабуся. Мати з`являлася рідко, епізодично. Лишати дівчинку на бабусю почала з 2 місячного віку. У період з 03.09.2020 по 22.10.2020 [PERSON] проходила курс реабілітації в стаціонарі ВРЦ «Маяк Здоров`я» у зв`язку з адитивними розладами, але до нормального життя так і не повернулася. Відповідно до інформації Служби у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області малолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, з 13.05.2020 по 24.12.2021. [PERSON] була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме 03 серпня 2020 року (справа № 619/3519/20) та 25 лютого 2021 року (справа № 619/754/21). Також вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 80 годин громадських робіт (справа № 619/3613/20). Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває на обліку лікаря-нарколога з 2013 року з діагнозом: синдром залежності від алкоголю. Крім того, постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 51 грн (справа № 619/3808/20). [PERSON] разом з бабусею, [PERSON] мешкають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Стриж Регіна має декларацію з сімейним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області та знаходиться під наглядом з 26.01.2024. З інформації закладу, за медичною допомогою дівчинка зверталася у супроводі бабусі [PERSON] 26.01.2024, 08.12.2024 та 31.01.2025. Всі рекомендації лікарів виконували. Мати дитини, [PERSON] , до сімейного лікаря жодного разу не зверталася, життям та здоров`ям дитини не цікавилася. [PERSON] , [INFO] , відвідує групу короткотривалого перебування для дітей старшого дошкільного віку «Бджілка» комунального закладу «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 411Харківської міської ради» на станції КП «Харківський метрополітен» з 06.09.2024. За інформацією закладу, супровід дитини постійно забезпечує бабуся, [PERSON] . Батьківські збори також відвідує бабуся. Відомості щодо участі матері дівчинки у вихованні [PERSON] у листі закладу відсутні, з чого можна зробити висновок про те, що мати не цікавиться навчання та розвитком дитини. Стриж [PERSON] нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків у частині створення належних умов для навчання дитини, що є порушенням ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою з`ясування обставин ситуації, проведення бесіди та профілактичної роботи Службою у справах дітей направлялося запрошення [PERSON] за місцем її реєстрації. Але, до Служби вона так і не з`явилася. Відділ соціальної роботи по Шевченківському району м. Харкова Харківського міського центру соціальних служб «Довіра», як надавач соціальних послуг, не мав можливості проводити роботу зі [PERSON] , щодо підвищення її батьківського потенціалу та виходу з кризових обставин, оскільки встановити зв`язок з останньою не виявилось можливим. Відповідно до наказу Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 24.04.2025 № 6 малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано в родину її бабусі, [PERSON] . Бабуся, [PERSON] , забезпечує потреби онуки у повному обсязі. Працює офіційно, винаймає кватиру, де створила умови для комфортного проживання дівчинки. Постійно піклується про її стан здоров`я, забезпечує належним харчуванням. Відповідально ставиться до навчання та всебічного гармонійного розвитку дівчинки. [PERSON] зібрала необхідний пакет документів та звернулася до Служби у справах дітей із заявою про постановку на облік у кандидати в опікуни/піклувальники. [PERSON] , за час перебування її доньки на обліку Служби, не виявила інтересу до долі дитини. Мати жодного разу не поцікавилась місцем її перебування, розвитком, станом здоров`я, тощо. Вона жодним чином не виявила бажання змінити ситуацію, виправити свої помилки. З приводу повернення їй дитини на виховання до органу опіки і піклування не звертається. Дані обставини свідчать про ігнорування матір`ю потреб малолітньої [PERSON] . Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 (справа №490/10338/15-ц) вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. За змістом положень частин 7, 8\~статті 7 Сімейного кодексу України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав відповідача, [PERSON] позивач посилається на те, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не приймає участі у житті доньки, не піклується про її здоров`я та розвиток, про фізичний та духовний стан. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~статтею 164 СК України. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав згідно\~ст.165 СК\~мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Згідно з нормами\~статті 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Статтею 11 Закону України\~Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III\~передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно частин 1, 2\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачами своїми обов`язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідачі не мають прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляють інтересу до її внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування. Так, [PERSON] , яка є матір`ю\~ [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, навчанню, матеріальному забезпеченню. За нормою п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ч. 4\~ст. 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно ч. 5\~ст. 19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком від 03.06.2025 №228 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлено, що Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів з відповідача, суд доходить наступного висновку. Так, відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, ст.180\~Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2\~ст. 166 Сімейного кодексу України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, не працездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2\~ст.182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. З урахуванням вищезазначених обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, беручи до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача, [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої, [PERSON] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо призначення позивача опікуном відносно неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. ст. 243, 244 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно висновку від 08.05.2025 №10-22/560/25 про доцільність встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та відповідність її інтересам дитини, Служба у справах дітей вважає, що встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] її опікуном є доцільним та відповідає інтересам малолітньої. Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Питання щодо судового збору суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦПК України\~суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved