Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №133454373 від 09.09.2021 року в розмірі 27 600 грн. 30 коп., яка складається з: 6\~500 грн. - заборгованість по кредиту; 21 100,30 грн. заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 09.09.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №133454373 у формі електронного документа з повідомленням електронного підпису. Відповідач [PERSON] за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових кошті позик, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання кошти подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач [PERSON] підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4W2E3. Зокрема, 09.09.2021 року о 10:27:09 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинених дій відповідача, 09.09.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 500,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Отже,\~первісний кредитор\~свої зобов`язання\~надати грошові\~кошти виконав\~в повному\~обсязі,\~що підтверджується\~копіями платіжних\~доручень,\~крім того\~на підтвердження\~даної інформації\~позивачем також\~долучено документ,\~виданий та\~підписаний електронним\~підписом AT\~«КБ «ГЛОБУС»\~(банк,\~що здійснював\~платіж),\~з якого\~вбачається,\~що операція\~по перерахування\~коштів була\~успішною та\~кошти зараховані\~на картковий\~рахунок боржника.\~28.11.2018\~року товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Таліон Плюс»\~уклали договір\~факторингу №28/1118-01\~строк дії\~якого закінчується\~28.11.2019\~року.\~28.11.2019\~року товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Таліон Плюс»\~уклали додаткову\~угоду №19,\~згідно з\~якою строк\~дії договору\~продовжено до\~31.12.2020\~року,\~при цьому\~інші умови\~договору залишилися\~без змін.\~31.12.2020\~року між\~товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Таліон\~Плюс» укладено\~додаткову угоду\~№26\~від 31.12.2020\~року до\~договору факторингу\~№28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~що продовжило\~строк договору\~до 31.12.2021\~року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] загальну суму 16\~365 грн. 70 коп.. Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеі проміжку часу, а саме 28.11.2018 року - 31.12.2024 року. Право вимоги за кредитним договором №133454373 від 09.09.2021 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». 05.08.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року, в подальшому товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. 07.11.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №0711/24/Е відповідно до умов якого товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №133454373 від 09.09.2021 року. Відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання за договором №133454373 від 09.09.2021 року не виконує, не здійснив жодного платежу, а тому у останнього наявна заборгованість у розмірі 27 600 грн. 30 коп., яка складається з: 6\~500 грн. - заборгованість по кредиту; 21 100,30 грн. заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом. Рух справи у суді 20.12.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Київського районного суду м.Одеса з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.Одеса\~від 27.01.2025\~року матеріали\~цивільної справи\~№947/40912/24\~за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за правилами підсудності. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року матеріали цивільної\~справи №947/40912/24\~за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Згідно розпорядження щодо призначена повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями №941 від 23.04.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 року матеріали цивільної\~справи №947/40912/24\~за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2025 року цивільна справа прийнята до свого провадження та призначена до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки\~суду\~не\~відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 09.09.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №133454373 у формі електронного документа з повідомленням електронного підпису. Відповідач [PERSON] за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових кошті позик, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання кошти подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідно до п.4 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка проводить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон «Про електротронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправления споживача до іншого електронного документа. Правилами до Кредитного договору передбачено, що Позичальник у Заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. За результатами заповнення заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в заявці та будь-якої додаткової інформації, наданої позичальником, чи отриманої товариством з інших джерел. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перед тим як погоджувати заяву на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач [PERSON] підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4W2E3. Зокрема, 09.09.2021 року о 10:27:09 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як елетронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Одночасно з підписанням договору, товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. Отже, заповнення анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту. Відповідно до\~ч.12\~ст.11\~Закону Україну\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~Закону Україну\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 500 грн. на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьомі договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відразу після вчинених дій відповідача, 09.09.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 500,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень, крім того на підтвердження даної інформації позивачем також долучено документ, виданий та підписаний електронним підписом AT «КБ «ГЛОБУС» (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок боржника. 28.11.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020\~року між\~товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Таліон\~Плюс» укладено\~додаткову угоду\~№26\~від 31.12.2020\~року до\~договору факторингу\~№28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~що продовжило\~строк договору\~до 31.12.2021\~року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] загальну суму 16\~365 грн. 70 коп.. Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеі проміжку часу, а саме 28.11.2018 року - 31.12.2024 року. Право вимоги за кредитним договором №133454373 від 09.09.2021 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». 05.08.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року, в подальшому товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. 07.11.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №0711/24/Е відповідно до умов якого товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №133454373 від 09.09.2021 року. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.». Відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання за договором №133454373 від 09.09.2021 року не виконує, не здійснив жодного платежу, а тому у останнього наявна заборгованість у розмірі 27 600 грн. 30 коп., яка складається з: 6\~500 грн. - заборгованість по кредиту; 21 100,30 грн. заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч.1\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що\~відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті\~1, частин третьої та п`ятої статті\~27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України\~та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані наступні документи: копія довіреності; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія договору про надання правничої допомоги №08/11/24-01 від 08.11.2024 року, копія додаткової угоди №6 до договору про надання правничої допомоги №08/11/24-01 від 08.11.2024 року, копія акту прийому-передачі наданих послуг з детальним описом виконаних робіт, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія доручення. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник позивача у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, і їх розмір є співмірним, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі\~\~6 000 грн.. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved