Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Споживчий центр» звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором № 01.07.2024-100000243 від 01.07.2024 року в сумі 46125 гривень. В обргунтування позову зазначив, що ТОВ «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] \~01.07.2024\~року уклали\~кредитний договір\~(оферти)\~№01.07.2024-100000243.\~Відповідно до\~умов договору\~позичальнику надано\~кредит у\~розмірі -\~15000\~грн.,\~щопідтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.07.2024, строком на 105 днів. Відповідно до умов кредитного договору № 01.07.2024-100000243 від 01.07.2024 р позичальнику надається кредит на наступних умовах : Дата надання/видачі\~кредиту -\~01/07/2024;\~2.\~Сума кредиту:\~15000\~грн.\~00\~коп.\~3.\~Строк,\~на який\~надається кредит\~-\~105\~днів з\~дати його\~надання.;\~4.\~Дата повернення\~(виплати)\~кредиту -\~13/10/2024;\~5.\~Період користування\~кредитом -\~кожні наступні\~21\~днів з\~дня надання\~кредиту (надалі\~-\~"черговий\~період");\~6.\~Продовження (лонгація,\~пролонгація)\~строку кредитування/строку\~договору не\~передбачена.\~7.\~Процентна ставка\~"Стандарт"\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~1.5\~%\~за 1\~(один)\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом перших\~3\~чергових періодів.\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~8.\~Процентна ставка\~"Економ"\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~1\~%\~за 1\~(один)\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом чергових\~періодів,\~наступних за\~черговими періодами,\~в яких\~застосовується процентна\~ставка "Стандарт".\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~9.\~Денна процентна\~ставка -\~загальні витрати\~за споживчим\~кредитом за\~кожний день\~користування кредитом\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається Кредит,\~виражені у\~процентах від\~загального розміру\~виданого кредиту.\~Денна процентна\~ставка та\~її розрахунок:\~1.\~5\~%\~=\~(23625/15000)/105\~?\~100%.\~10.\~Проценти (економічна\~сутність -\~плата закористування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 11. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі- "комісія за надання", "комісія"; економічна сутність - плата за надання кредиту) - 1050 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. 12. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - "комісія за обслуговування", "комісія") - 1050 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. 17. Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41ХХ-ХХХХ-1896. Відповідно до договору від 01.07.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 15000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, [PERSON] 01.07.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 15000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 46125 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000 грн., по процентам в розмірі 20475 грн., по комісії в розмірі 1050 грн., по додатковій комісії в розмірі 2100 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 7500 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Комісія пов`язана\~із наданням\~послуги,\~а саме:\~перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу - інтернет-еквайрингу. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності , розуміє та зобов`язується їх виконувати. В той же час зазначаємо, що Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Кредитний договір з відповідачем був укладений 01.07.2024 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, з відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто у кредит були отримані гроші для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми ЗУ "Про споживче кредитування". Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Згідно з п. 10.1. договору цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Кредитодавцем документи, що складають кредитний договір підписувались електронним підписом. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанції про перерахунок коштів від 01.07.2024 р., яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак - належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Таким чином, кредитодавцем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, у позовних вимогах зазначив про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити і справу розглянути у його відсутності. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав та клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалося. На підставі ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 01.07.2024-100000243 від 01.07.2024 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» в сумі 46125 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн.; заборгованість за процентами 20475 грн.; заборгованість за комісією 1050 грн.; заборгованість за неустойкою 7500 грн.; заборгованість за додатковою комісією 2100 грн. /а.с. 10/. 01.11.2020 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір № 4507 про надання послуг LiqPay, даний договір регулює відносини між банком та ТОВ «Споживчий центр», згідно яким банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому та відправлення платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням клієнта на банківські картки платників /а.с. 11-16/. Відповідно до квитанції № 2483123402 від 01.07.2024 року створеної в системі LiqPay, АТ КБ «Приватбанк» перерахувало кошти в розмірі 15000 гривень, відповідно до кредитного договору № 01.07.2024-100000243 на картковий рахунок № [NUMBER] /а.с. 17/. Ознайомлення та погодження з пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) та паспорту споживчого кредиту, свідчить про усвідомлення та погодження з кредитним договором, [PERSON] ознайомився з пропозицією про укладення кредитного договору, про що свідчить акцептування вищевказаного документу шляхом підписанням електронного підпису одноразовим електронним ідентифікатором /а.с. 20-24/. 01.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено заяву кредитного договору № 01.07.2024-100000243, відповідно до умов якого позичальник отримує кредитні кошти в розмірі 15000 гривень, строком на 105 днів, процентною фіксованою ставкою в 1, 5 % за кожен день користування кредитом, та незмінною фіксованою ставкою в розмірі 1 % користування кредитом, сталою комісією пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 1050 гривень, графіком погашення кредиту та паспортом споживчого кредиту /а.с. 24-33/. Як визначено ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що позичальник, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен належно їх виконувати, а у разі порушення зобов`язання нести передбачену договором та/або законом відповідальність. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладання між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору № 01.07.2024-100000243 від 01.07.2024 року, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості та який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведені вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, заборгованість по відсотках та комісії. Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути із відповідача за кредитним договором зокрема і штрафні санкції у вигляді неустойки в розмірі 7500 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). Водночас, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта\~статті 14 ЦК України). 15 березня 2022 року був прийнятий\~Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", що набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення"\~ЦК України\~доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд розглядав питання застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у подібних правовідносинах (постанова від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 (провадження № 61-14740св23)) і зробив такі висновки: "Законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При ухваленні рішення у справі суд враховує також аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у подібних правовідносинах, що викладені у постановах від 07 серпня 2024 року у справі № 759/7103/23 (провадження № 61-5216св24), від 13 березня 2024 року у справі № 350/711/22 (провадження № 61-9733св23). У цих справах Верховний Суд вирішував питання щодо застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до правовідносин, що виникли між фізичними особами про стягнення боргу за договором позики. Суд зазначає, що оскільки ця норма стосується всіх фізичних осіб, які є позичальниками за кредитними (позиковими) договорами з банками або іншими кредитодавцями (позикодавцями). Підсумовуючи викладене, суд наголошує, що з огляду на дію спеціальної норми Перехідних положень ЦК України, яка звільняє позичальників за договором позики від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань під час воєнного стану, позикодавець не може вимагати стягнення з позичальника додаткових коштів у виді неустойки (штрафи, пені), інфляційних втрат,та 3% річних за період прострочення, що припав на період дії воєнного стану, тобто за період з 24 лютого 2022 року та протягом 30 днів після його закінчення. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. У зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають, а тому позовні вимоги підлягають\~частковому задоволенню. А тому на підстави вище викладеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором 01.07.2024-100000243 від 01.07.2024 року заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15000 грн., заборгованість за процентами 20475 грн., комісію в розмірі 1050 грн., та додаткову комісію в розмірі 2100 грн., що в загальній сумі становить 38625 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги частково з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial