Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

28 липня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є батьком дитини, постійної матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає. Позивач стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, тому що він є працездатним. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 29 липня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2025 було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2015 року [PERSON] , є батьком, а [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до інформації з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, підставою для запису відомостей про батька стала заява матері та батька, [PERSON] , [INFO] , про визнання батьківства від 26 червня 2015 року, оскільки позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її утриманні. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно ч.1ст.182 СК України- при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, оскільки відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, він не має, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини тане порушить прав сторін. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved