Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1808765 від 02.10.2024 у розмірі 73099 грн. 99 коп. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 13465,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.10.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і [PERSON] укладено Кредитний договір № 1808765 (далі Договір). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит, шляхом перерахування у безготівковій формі на картку зазначену відповідачем № [NUMBER] . Відповідач зобов`язався повернути кредит у строки, визначені Договором, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені Договором, а також згідно п. 6.4. Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф. В порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 73099,99 грн., з яких: 16999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту; 47600,00 грн. заборгованість по процентах; 8500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. 10.03.2025 між АО «СВК ПАРТНЕРС» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір про надання правничої допомоги № 52 та відповідно до п. 4.1. цього Договору клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню витрати та гонорар згідно з тарифами визначеними у Додатку № 2 до цього Договору. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 02.10.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і [PERSON] укладено Кредитний договір № 1808765 (далі Договір). Згідно п. 1.1. Договору на умовах, встановлених Договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України, а споживач зобов`язується одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума кредиту 17000,00 грн. Строк кредиту 360 днів (п. 1.3. Договору). Пунктом 1.4. Договору передбачено, що періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Згідно п. 1.5. Договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. Договору. Відповідно до п. 1.8. Договору загальні витрати на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 61200,00 грн. Згідно п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариству у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці і році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1. Договору). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т938 Мазуром М.Б., у відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за Договором виконали в повному обсязі, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» № 20250708-67 від 08.07.2025 про переказ коштів 02.10.2025 на суму 17000,00 грн. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Договором в розмірі 64599,99 грн., що складається з 16999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту; 47600,00 грн. заборгованість по процентах. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в сумі 8500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, а Договір укладено 02.10.2024, тобто після введення воєнного стану. Враховуючи викладене, заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 8500,00 грн. не підлягають задоволенню. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості у розмірі 64599,99 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню. Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 13465,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначив, що 10.03.2025 між АО «СВК ПАРТНЕРС» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір про надання правничої допомоги № 52 та відповідно до п. 4.1. цього Договору клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню витрати та гонорар згідно з тарифами визначеними у Додатку № 2 до цього Договору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання частково обґрунтованим з наступних підстав. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог зазначеної норми, представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. До матеріалів позовної заяви представником позивача додано Договір № 52 про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2025 згідно якого, адвокатське об`єднання «СВК ПАРТНЕРС» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та у Акті № б/н приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 14.08.2025 підтверджено надання та отримання послуг. Відповідно до п. 4.1. цього Договору клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню витрати та гонорар згідно з тарифами визначеними у Додатку № 2 до цього Договору. Згідно вказаного вище Акту сторони підтвердили надання та виконання правових послуг, вартість яких становить 2500,00 грн., та включає наступне: - аналіз фактичних обставин справи, збір та підготовка доказів 500,00 грн.; - підготовка, написання та оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості 2000,00 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. суд зазначає наступне. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268). Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не подав жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача гонорару в розмірі 15% від суми боргу, яка підлягає стягненню за цією позовною заявою суд зазначає наступне. В п. 3. Додатку № 2 до Договору № 52 передбачено, що клієнт зобов`язаний додатково сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 15 % від суми боргу, яка підлягає стягненню із боржників та вказується у позовній заяві. Однак, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 137 ЦПК України). Представником позивача не надано відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті відповідною стороною. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача гонорару в розмірі 15% від суми боргу, що становить 10965,00 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2223,57 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial