Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 470669-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надала відповідачу грошові кошти у розмірі 7\~000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти і сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту і Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7\~000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача, вказану ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 470669-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, тому у відповідача станом на 15 травня 2025 року утворилась заборгованість за договором № 470669-КС-001 про надання кредиту в розмірі 22\~580,58 грн., з яких: 7 000 грн. прострочені платежі по тілу кредиту; 14\~530,58 грн. прострочені платежі по процентах; 1 050 грн. прострочені платежі за комісією. На підставі вищевикладеного представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 470669-КС-001 про надання кредиту від 21 липня 2023 року в розмірі 22\~580,58 грн., з яких: 7 000 грн. прострочені платежі по тілу кредиту; 14\~530,58 грн. прострочені платежі по процентах; 1 050 грн. прострочені платежі за комісією, а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. 13 червня 2025 року ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра залишено без руху вищевказану позовну заяву з наданням позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які були усунені 23 червня 2025 року та фактично передані 07 липня 2025 року. Ухвалами судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 07 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ «Універсал Банк» письмових доказів. Представник позивача у позовній заяві просила суд розглядати справу за відсутності їх представника та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 11 вересня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21 липня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 470669-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії у порядку і на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Договором визначено строк кредиту на 16 тижнів з терміном дії договору до 10 листопада 2023 року; фіксовану процентну ставку в день 2 % в день; орієнтовну загальну вартість кредиту 14\~720 грн. та орієнтовну реальну річну процентну ставку 12248,27 %, також наявний паспорт споживчого кредиту від 21 липня 2023 року з інформацією щодо умов кредиту для позичальника (а. с. 29-41, 63-64). В матеріалах справи також наявна пропозиція укласти договір (оферта) № 470669-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №470669-КС-001 про надання кредиту від 21 липня 2023 року (а. с. 42-59). Отже, договір про надання кредиту було укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору № 470669-КС-001 про надання кредиту від 21 липня 2023 року. Крім того, на виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» було надано відповідь № БТ/Е-7489 від 11 липня 2025 року, з якої судом встановлено, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] , а з долученої до відповіді виписки по рахунку за 21 липня 2023 року судом встановлено, що цього дня на карту відповідача було зараховано грошові кошти в розмірі 7\~000 грн. (а. с. 138-141). Також матеріалами справи підтверджено, що станом на 15 травня 2025 року заборгованість [PERSON] за договором № 470669-КС-001 про надання кредиту від 21 липня 2023 року становить 22\~580,58 грн., з яких: 7 000 грн. за кредитом; 14\~530,58 грн. за відсотками; 1 050 грн. за комісією; 0 грн. за штрафами, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості та розрахунком заборгованості (а. с. 20-28). Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Як зазначалося вище з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 21 липня 2023 року уклав з ТОВ «Бізнес позика» договір № 470669-КС-001 про надання кредиту, який був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію» і у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням електронного підпису. Також судом встановлено, що існування заборгованості відповідача [PERSON] за договором № 470669-КС-001 про надання кредиту від 21 липня 2023 року в заявленому позивачем розмірі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано суду заперечень та власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved