Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

28 травня 2025 року представник позивача звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області. 03 липня 2025 року від Кременчуцького районного суду Полтавської області до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, 03 липня 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Олефір А.О. В обґрунтування позову представник зазначив, що 29.12.2021 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір А408СТ155101218352, щодо надання кредиту в розмірі 15000,00 грн строком на 27 місяців (тобто до 28.03.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно. Станом на 28.05.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним договором складала 28020,67 грн, яка складається з: 14059,12 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 13961,55 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Посилаючись на викладене, представник позивача, просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № А408СТ155101218352 від 29.12.2021 року у розмірі 28020,67 грн станом на 28.05.2025 року, яка складається з: 14059,12 грн - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 13961,55 грн - загального залишку заборгованості за процентами, а також 2442,40 грн судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик [PERSON] до суду на 09:00 год 05.08.2025 та на 14:00 год 18.09.2025 повернулися до суду не вручені з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подала. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 29.12.2021 року [PERSON] підписала Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № А408СТ155101218352 (далі по тексту Заява)\~електронним підписом.\~Згідно п.\~4\~Заяви сума\~кредиту 15000,00\~грн,\~строк кредиту\~24\~місяців з\~29.12.2021\~по 29.12.2023\~включно (п.\~5),\~процентна ставка\~(фіксована)\~ 75\~%\~на рік\~(п.6) (а.с.7 (на звороті) - 8)). Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторонни домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторонни досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно Меморіального ордеру № TR.21107069.21103.1777 від 29.12.2021, [PERSON] видано кредит згідно договору № А408СТ155101218352 від 29.12.2021 в сумі 15000,00 грн (а.с.10). Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що АТ «Акцент-Банк»\~виконало зобов`язання за кредитним договором та наддало відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язанавчинити на користьдругоїсторони (кредитора) певнудію (у тому числісплатитигроші), а кредитор має право вимагативідборжникавиконанняйогообов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048\~Цивільного кодексу\~України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що розмір відсотків встановлений умовами договору відповідає ЗУ «Про споживче кредитування». З розрахунку заборгованості за договором № А408СТ155101218352 від 29.12.2021 року, станом на 28.05.2025, вбачається, що заборгованість [PERSON] за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 14059,12 грн, заборгованість за процентами становить 13961,55 грн (а.с.9). Також, як встановлено судом, відповідачем було частково сплачено кошти на користь позивача в загальному розмірі 3836,44 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 15000,00 грн зобов`язання з їх повернення та сплати відсотків у розмірі встановленому договором виконала частково, суд дійшо ввисновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 14059,12 грн - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 13961,55 грн - загального залишку заборгованості за процентами є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. \~На підставівикладеного,

Outcome: approved