Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

На розгляд Овідіопольського районного суду Одеської області надійшли матеріали позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 16.09.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] 13.08.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 13.08.2010 р. на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 700 грн., починаючи з 26.07.2010 р. до 12.07.2025 р. 12.07.2025 р. позивачу виповнилось 18 років. У 2024 р. [PERSON] вступила на денну форму навчання до Київського університету інтелектуальної власності та права, витрати по оплаті навчання несе мати позивача. Позивач не працює та перебуває на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги, працює. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив про часткове визнання позову, а саме 1/6 частина від його заробітку. У відповідності до ч.2 ст.247ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №2/2142 від 31.07.2025 р., виданої ректором Київського університету інтелектуальної власності та права [PERSON] , [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання вказаного університету. Термін закінчення навчання 30.06.2027 р. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. З наданих відповідачем доказів, вбачається, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства довічно. Мати відповідача [PERSON] та батько [PERSON] є пенсіонерами. Відповідач [PERSON] з 21.01.2012 р. перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СКУкраїни передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1, 2 ст.200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що у відповідача є донька [PERSON] , яка досягла 18 років, продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим не має можливості працювати та в повній мірі самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Відповідач є чоловіком працездатного віку, його стан здоров`я дозволяє надавати матеріальну допомогу доньці у зв`язку із її навчанням, зворотного судом не встановлено. Щодо розміру такої допомоги, суд виходить з того обов`язок забезпечувати дітей покладається у рівній мірі на обох батьків, а розмір аліментів не повинен призводити до безпідставного збагачення. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання, яка продовжує навчання, з урахуванням засад добросовісності, розумності та справедливості, визначаються судом у розмірі 1/6 частини, з усіх видів заробітку щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом тобто з 08.08.2025 року і до закінчення [PERSON] навчання 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення повнолітньою дочкою двадцяти трьох років. Аналогічний висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 227/5551/18 (провадження № 61-13619св19). Згідно положень пункту 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне допустити негайне його виконання у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви даної категорії на підставі пункту 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то суд за результатом розгляду даної справи вважає необхідним, на виконання вимог ст.141ЦПК України та ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн за позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial