Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2021 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки доходу відповідача з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала частково свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі в розмірі 1/4 частки доходу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2021 року, який зареєстрований Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №285 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 30.10.2021 (а.с.4). Також встановлено, що сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), яка проживає з позивачкою. Відповідачем не заперечується факт того, що спільна дитина сторін проживає з позивачкою. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України, той з батьків або інший законний представник дитини, разом з якими проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). За таких обставин, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, враховуючи матеріальне становище сторін, згідно з яким, відповідач працездатний, має можливість надавати таку допомогу, рівні обов`язки батьків щодо дітей, суд вважає доцільним та справедливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше гарантованого державою мінімуму 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду (відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України) з 19 серпня 2025 року, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial