Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 25 червня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (далі - ТОВ "ФК "ЕЙС") до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 72 823,45 грн за договором № 656237213 від 24.04.2021. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.04.2021 між ТОВ "МАНІВЕО" та [PERSON] був укладений договір № 656237213 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV2G54Q, який було відправлено відповідачу на її номер телефону, зазначений у заявці. Перед підписанням договору відповідач ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. За умовами кредитного договору відповідач 24.04.2021 отримала кредит у загальній сумі 18 000 грн, які було перераховано на її банківську картку № [NUMBER] , номер якої було зазначено відповідачем у заявці при укладенні кредитного договору. ТОВ "МАНІВЕО" умови договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на вказану вище суму, тоді як відповідач умови договору не виконала. 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 656237213 від 24.04.2021. У подальшому 05.08.2020 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 656237213 від 24.04.2021. Далі, 20.10.2023 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 20/10/23-03, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників від 20.10.2023 до Договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 72 823,45 грн. Відповідач належним чином свої обов`язки не виконувала, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн 00 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності, де він також, зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв та клопотань від неї не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 04.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "ФК "ЕЙС" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.08.2025. Разом з цим, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.09.2025 у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленої про розгляд справи, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 24.04.2021 між ТОВ "МАНІВЕО" та [PERSON] був укладений договір № 656237213, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у сумі 18 000 грн, шляхом перерахування на її банківську картку № [NUMBER] (а.с. 14-16). Відповідно до умов укладеного договору дисконтний період кредитування становить 30 днів та може бути продовжений позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умова, описаних в цьому пункті, не обмежена. Проценти за користування кредитом за весь строк дисконтного періоду нараховуються за ставкою 127,75 % річних, що на день укладення договору становить 0,35 відсотків на день від суми залишку кредиту за кожен день користування. Аналогічна інформація щодо умов договору викладена в Паспорті споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору № 656237213 від 24.04.2021 (а.с. 13). Договір кредитної лінії підписано відповідачем 24.04.2021 о 20:04:38 год електронним підписом - одноразовим ідентифікатором MNV2G54Q (а.с. 16 зворот). Зазначене також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО", сформованої 05.06.2023 (а.с. 22). Позивачем долучено до матеріалів справи алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою "MONEYYEO" та укладання кредитного договору, а також алгоритм дій ТОВ "МАНІВЕО" стосовно укладання кредитних договорів, актуальні на день укладення спірного договору (а.с. 20-21, 23). За даними платіжного доручення № 1227316с-аа8b-4f3e-84ba-696290102ad4 від 24.04.2021 на банківську карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , ТОВ "МАНІВЕО" було зараховано кредитні кошти у сумі 18 000 грн з призначенням платежу: переказ коштів згідно з договором № 656237213 від 24.04.2021 (а.с. 24). На підтвердження наведеного позивачем надано також довідку ТОВ "МАНІВЕО", щодо виконання кредитодавцем умов договору кредитної лінії шляхом перерахування на банківську карту позичальника [PERSON] кредитних коштів у сумі 18 000 грн (а.с. 26). 28.11.2018 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 30-33). 28.11.2019 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" укладено додаткову угоду № 19, 31.12.2020 - додаткову угоду № 26, 31.12.2021 - додаткову угоду № 27, 31.12.2022 - додаткову угоду № 31, 31.12.2023 - додаткову угоду № 32, якими було продовжено строк дії договору факторингу, в останнє до 01.01.2024 (а.с. 35-42). З витягу з реєстру прав вимоги № 148 від 21.08.2021 убачається, що право вимоги до [PERSON] за договором № 656237213 від 24.04.2021 передано від ТОВ "МАНІВЕО" до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (а.с. 43). 05.08.2020 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 46-50). 03.08.2021 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020; 30.12.2021 - додаткову угоду № 3, якими сторони домовилися продовжити строк дії договору, востаннє до 30 грудня 2024 року включно (а.с. 50-51). З витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 убачається, що право вимоги до [PERSON] за договором № 656237213 від 24.04.2021 на суму боргу 72 823,45 грн, з яких 17 998,72 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 54 824,73 грн - заборгованість за відсотками, передано від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" (а.с. 52). 20.10.2023 між ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 20/10/23-03, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 55-58). З реєстру боржників від 20.10.2023 убачається, що право вимоги до [PERSON] за договором № 656237213 від 24.04.2021 на суму боргу 72 823,45 грн, з яких 17 998,72 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 54 824,73 грн - заборгованість за відсотками, передано від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ФК "ЕЙС" (а.с. 60). На підтвердження виконання умов вказаних вище договорів факторингу та додаткових угод до них позивачем надано відповідні платіжні інструкції (а.с. 54, 63). Таким чином, до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшли всі права ТОВ "МАНІВЕО" щодо права вимоги до [PERSON] за договором № 656237213 від 24.04.2021 на суму боргу 72 823,45 грн. Відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", а також виписки з особового рахунку ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 656237213 від 24.04.2021 становить 72 823,45 грн, з яких 17 998,72 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 54 824,73 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 64-65, 66, 67). На виконання ухвали суду від 04.07.2025 про витребування доказів АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" була надано інформацію, відповідно до якої на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано картку № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ), на яку за період 24.04.2021-29.04.2021 було зараховано грошові кошти у сумі 18 000 грн. З вказаною платіжною карткою пов`язано мобільний номер телефону [NUMBER] (а.с. 85). З виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) від 11.07.2025 убачається, що 24.04.2021 о 20:04:50 год на вказану картку було зараховано грошові кошти у сумі 18 000 грн, деталі операції MNV (а.с. 87). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між ТОВ "МАНІВЕО" та [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі договору № 656237213 від 24.04.2021. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови його повернення, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Відповідно до умов договору сторони визначили, що кредит надається позичальнику безготівково у загальному розмірі 18 000 грн шляхом зарахування на її банківську карту № [NUMBER] , номер якої було зазначено відповідачем у заявці при укладенні кредитного договору. На підтвердження виконання ТОВ "МАНІВЕО" зобов`язання за договором кредитної лінії, позивачем надано копію платіжного доручення № 1227316с-аа8b-4f3e-84ba-696290102ad4 від 24.04.2021 та довідку ТОВ "МАНІВЕО", з яких убачається, що на банківську карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , ТОВ "МАНІВЕО" перерахувало кредитні кошти у сумі 18 000 грн з призначенням платежу: переказ коштів згідно з договором № 656237213 від 24.04.2021. Витребуваною судом інформацією у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" підтверджено належність банківської картки з повним номером № 5375414123938010 (рахунок [NUMBER] ) [PERSON] , а також факт перерахування саме на цю картку у період 24.04.2021-29.04.2021 кредитних коштів у сумі 18 000 грн. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище договором про споживчий кредит у загальному розмірі 72 823,45 грн, з яких 17 998,72 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 54 824,73 грн - заборгованість за відсотками. Також судом встановлено, що на підставі договорів факторингу та відповідних додаткових угод до цих договорів ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло статусу кредитора за договором кредитної лінії, укладеним 24.04.2021 між відповідачем та первісним кредитором ТОВ "МАНІВЕО". Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача також підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі реєстру боржників, витягами з Реєстрів прав вимоги та платіжними інструкціями щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги. Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 29.05.2025 між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" і ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01, до якого додається протокол погодження вартості послуг, а також додаткова угода № 25770505215, якою визначено, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 656237213 (а.с. 68, 69). У відповідності до акта прийому-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, вартість наданих адвокатським бюро "Тараненко та партнери" правових і юридичних послуг ТОВ "ФК "ЕЙС" складає 7 000 грн (складання позовної заяви (2 години) - 5 000 грн, вивчення матеріалів справи (2 години) - 1 000 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за договором № 656237213 від 24.04.2021 (1 година) - 500 грн, підготовка та подача клопотання про витребування доказів (1 година) - 500 грн) (а.с. 70). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий адвокатським бюро "Тараненко та партнери" обсяг послуг з їх вартістю 7 000 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved