Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов вмотивовано тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2012 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що із 2022 року сторони спільно не проживають. Відповідач із квітня 2022 року перебуває за кордоном та створює іншу сім`ю, спільне господарство не ведуть. Перебування у шлюбі є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03 серпня 2012 року, сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2012 року у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №505 (а.с.5). Згідно копії\~ свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] зазначено сторін справи. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Враховуючи що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не зберегли сім`ю, відповідач позовні вимоги визнає, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved