Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

У червні 2025\~року до\~ Києво-Святошинського районного суду Київської області представник позивача [PERSON] адвокат Ткаленко Анни Володимирівни звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20 листопада 1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації громадянського стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №\~178, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області актовий запис № 120 та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 03 липня 2018 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області актовий запис № 174. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та сім`ю, що призвело до повного віддалення сторін один від одного. Більше п`яти років позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить його інтересам. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, при цьому через канцелярію суду представник позивача подала заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явилися, однак через канцелярію суду представник відповідача подав до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без його участі та у відсутності відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 листопада 1999 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації громадянського стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №\~178, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області актовий запис № 120 та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 03 липня 2018 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області актовий запис № 174. За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та сім`ю, що призвело до повного віддалення сторін один від одного. Більше п`яти років позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1\~211 грн 20\~коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн. 60\~коп., а 50\~відсотків, що становить\~605 грн 60\~коп., стягнути на її користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved