Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник позивача звернувся 02.05.2025 року до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . 28.05.2024 року [PERSON] написала заяву на ім`я начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради, в якій зобов`язалася забрати дитину до 10.06.2024 року. Відповідно до акту про дитину покинуту в пологовому будинку від 14.06.2024 року [PERSON] не забрала доньку із закладу, а відомості про батька були вказані з її слів. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 22.08.2024 року №400 малолітній [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування та тимчасово влаштовано до КНП «Прилуцький обласний дитячий будинок дитини «Надія». Станом на 09.01.2025 [PERSON] жодного разу не зверталася до спеціалістів служби у справах дітей стосовно повернення дитини їй на виховання, у дитячому закладі дитину не відвідувала. 09.01.2025 року комісією з питань захисту прав дитини надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Представник позивача у судововму засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В зв`язку з тим, що місце проживання відповідача невідоме, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою шляхом направлення судової повістки за адресою, що вказана в позовній заяві. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] в м. Ніжин Чернігівської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.2024 року. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] записані на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно довідки про внесення відомостей до ЄДДР, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Петрівсько-Роменської сільської ради від 06.05.2025 року №40/02.10.02-11 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 14.06.2025 року, у дитячому відділенні виявлена покинута дитина [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у відділенні з 27.05.2024 року. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №400 від 22.08.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та тимчасово влаштовано до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №624 від 26.12.2024 «Про розгляд матеріалів комісії з питань захисту прав дитини» затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON] . Відповідно до листа Ніжинського міського центру соціальних служб [PERSON] з 23.05.2024 і по 03.02.2025 жодного разу не зверталась до НМЦСС щодо отримання консультацій з приводу повернення їй на виховання дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно відповідді КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 16.12.2024 року, мати [PERSON] дитину не відвідувала, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не вирішує питання повернення дитини на виховання у сім`ю. З метою захисту інтересів дитини [PERSON] піднімають клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Таким чином, дитина має право на належне батьківське виховання гарантоване їй Конституцією України, а тому неналежна поведінка батька, стоїть на перешкоді цього права. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дитини, а також той факт, що відповідач не виконує своїх обов`язків щодо виховання дочки. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та, враховуючи при цьому, що відповідачка не виконує своїх обов`язків по вихованню дитини та її матеріальному забезпеченню, самоусунулася від виховання дитини, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, а отже задоволення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved