Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

10 червня 2025 року представник Житомирського державного університету імені Івана Франка звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за навчання (освітню послугу). Позов обґрунтовано тим, що 01 вересня 2023 року між Житомирським державним університетом ім. Івана Франка та [PERSON] укладено договір № 956 про отримання освітньої послуги з 04 вересня 2023 року по 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов цього договору університет взяв на себе зобов`язання надати одержувачу освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти. Протягом періоду навчання університет належним чином виконував всі взяті на себе зобов`язання перед відповідачем. Відповідач відповідно до умов укладеного договору зобов`язалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу. Крім того, відповідач взяла на себе зобов`язання виконувати вимоги освітньої програми та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів у навчанні. Відповідно до п. 4.3.1 Договору вартість навчання за період 2023-2024 року становить 22\~800 гривень, за період навчання 2024-2025 роки плата за навчання становить 9\~120 гривень. Відповідач зобов`язалась здійснювати щомісячну оплату не пізніше ніж до 25 числа включно кожного місяця, що передує місяцю за який здійснюється оплата. 22 грудня 2023 року за порушення умов договору студентка [PERSON] була відрахована наказом університету № 553-К(ос) від 22 грудня 2023 року. Фактично відповідач навчалась в університеті з 04 вересня 2023 року по 22 грудня 2023 рік. За вказаний період відповідачу нараховано 9\~120 гривень плати за навчання. Відповідач сплатила 2\~280 гривень, решта боргу за надані освітні послуги в розмірі 6\~840 гривень відповідач не сплатила, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Житомирського державного університету ім. Івана Франка заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 6\~840 гривень, а також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з [PERSON] на користь Житомирського державного університету ім. Івана Франка інфляційні збитки в розмірі 1\~146,08 гривень та 3% річних у розмірі 288,96 гривень. Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання. Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача Житомирського державного університету імені Івана Франка в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд установив, що наказом Житомирського державного університету ім. Івана Франка № 335-К (ОС) від 01 вересня 2023 року [PERSON] зарахована студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти, спеціальності «241 готельно-ресторанна справа», освітньої програми «Готельно-ресторанний бізнес», соціально-психологічний факультет. Також суд установив, що 01 вересня 2023 року між Житомирським державним університетом ім. Івана Франка та здобувачаем вищої освіти [PERSON] укладено договір № 956 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців (далі по тексту рішення - Договір). Предметом Договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати платної освітньої послуги, що надається здобувачу закладом. Заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу освітньої послуги, а саме: підготовка понад державне замовлення, в межах ліцензійного обсягу здобувачів. Форма здобуття освіти денна. Період навчання з 04 вересня 2023 року по 31 грудня 2024 року. Відповідно до п. 4.3.1 Договору вартість платної освітньої послуги становить: за період з 2023-2024 роки 22\~800 гривень; за період з 2024-2025 роки 9\~120 гривень. Згідно з п. 4.4 Договору замовник вносить плату щомісячно безготівково не пізніше ніж до 25-го числа включно місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Здобувач [PERSON] зобов`язалася дотримуватись обов`язків, передбачених ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» (п. 3.3 Договору). Згідно з п. 4.12 Договору у разі відрахування здобувача до закінчення певного місяця під час повернення коштів витрати закладу за цей місяць враховуються як за повний місяць. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором (п. 5.1 Договору). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 6.1 Договору) З копії витягу з наказу Житомирського державного університету ім. Івана Франка № 533-К(ОС) від 22 грудня 2023 року встановлено, що [PERSON] , здобувачку другого (магістерського) рівня вищої освіти І курсу соціально-психологічного факультету денної форми здобуття освіти контрактної форми фінансування спеціальності «241 готельно-ресторанна справа», освітньої програми «Готельно-ресторанний бізнес», відраховано з 22 грудня 2023 року за невиконання індивідуального навчання плану та порушення умов договору. [PERSON] , будучи замовником освітньої послуги, взятих на себе зобов`язань за Договором в частині оплати вартості за надану освітню послугу належним чином не виконала. Відповідно до довідки про наявну заборгованість по оплаті за навчання [PERSON] перед Житомирським державним університетом ім. Івана Франка розмір заборгованості відповідача за надану освітню послугу за період з 04 вересня 2023 року о 22 грудня 2023 року становить 6\~840 гривень. Відповідач наявності заборгованості та її розмір не заперечила та не надала доказів на спростування аргументів позову. Відповідно до ст. 626 ЦК України договір це домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавствам за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інші вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частина 1 ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту статтей 524, 533, 535 і 625 ЦК грошовим є зобов`язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника щодо такої сплати. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у ст.625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого зобов`язана сплатити позивачу разом з сумою основного боргу три проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, розмір яких визначений з урахуванням наданого позивачем розрахунку. Належних і допустимих доказів на спростування указаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідач не надала. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача становить 8\~275,04 гривень, з яких 6 840 гривень - заборгованість за надану освітню послугу; 1\~146,08 гривень - інфляційні втрати, 288,96 гривень 3 % річних. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з [PERSON] на користь Житомирського державного університету ім. Івана Франка 8 275,04 гривень заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду з цим позовом. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3 028 гривень.

Outcome: approved