Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2025 року позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" шкоду в сумі 768 947 (сімсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 10 копійок, 488 912 (чотириста вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 31 копійка - інфляційних втрат, 101 223 (сто одна тисяча двісті двадцять три) гривні 60 копійок - 3 % річних, а всього 1 359 083 (один мільйон триста п`ятдесят дев`ять тисяч 83) гривні, 09 копійок. Також стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" судовий збір в розмірі 20 386 (двадцять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 72 копійки. Вказаним рішенням не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. 01.09.2025 року представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" адвокат Білий Віталій Сергійович подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій посилається на те, що Жовківський районний суд Львівської області частково задовольнив позов ПрАТ «СК «УНІКА» до [PERSON] про стягнення шкоди, втрат від інфляції та 3% річних, проте в самому судовому рішенні суду не вирішено питання щодо позовної вимоги в частині витрат на професійну правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн. згідно п.1. та 50 000,00 грн. згідно п.2. Додатку №4 до Договору про надання правової допомоги №2/23ю. Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивач подав суду договір доручення на правові (юридичні-консультативні) послуги №1 ВНМ від 01.11.2023 та додаткову угоду №1 від 01.11.2023 до вказаного договору, договір про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023 та додаток до нього №4, акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг №1/327689 від 22.10.24 та №2/27689 від 30.12.2024 до договору №2/23ю від 02.11.2023, довіреність на представництво Білим Віталієм Сергійовичем інтересів ПрАТ "СК "УНІКА" та свідоцтво серія ХС №000229 від 14.08.2019 про право [PERSON] на заняття адвокатською діяльністю. Представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі №444/4490/24 про стягнення з [PERSON] - витрат на професійну правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн. згідно п.1. та 50 000,00 грн. згідно п.2. Додатку №4, а всього 100 000,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, у тому числі надані суду докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, відповідно до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів\~справи встановлено,\~що професійна\~правнича допомога\~надавалась позивачу\~адвокатом Білим\~Віталієм Сергійовичем,\~що підтверджується\~довіреністю від\~20.12.2023\~ року\~та довіреністю\~від 06.01.2025\~року (арк.\~спр.\~71,\~207),\~свідоцтвом про\~право на\~зайняття адвокатською\~діяльністю,\~яке видане\~гр.\~ [PERSON] (арк.\~спр.\~72),\~Договором доручення\~№1\~ВНМ на\~правові (юридичні-консультативні)\~послуги від\~01.11.2023\~року,\~який укладено\~між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та ФОП [PERSON] (арк. спр. 63-64), Додатковою Угодою №1 до Договору Доручення 1 ВНМ від 01.11.2023 року (арк. спр. 65), Договором №2/23ю про надання правової допомоги від 02.11.2023 року (арк. спр. 66), Додатком №4 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023 року (арк. спр. 68-69), Актом прийому-передачі наданих послух №1/327689 до Договору про надання правової допомоги №2/23ю від 01.11.2023 року (арк. спр. 70), Актом прийому-передачі наданих послух №2/27689 до Договору про надання правової допомоги №2/23ю від 01.11.2023 року, згідно з яким вартість послуг бюро складає 50\~000,00 грн. (арк. спр. 118). Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи із встановленої реальності участі адвоката у наданні професійної правничої допомоги у даній цивільній справі та необхідності такої, беручи до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, кількість судових засідань, участь адвоката позивача в судових засіданнях, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу та беручи до уваги зазначені в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн., які можна вважати необхідними для позивача, який звернувся до адвоката для надання професійної правничої допомоги. З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задоволено частково, однак не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, наявні обґрунтовані підстави визначені ст.270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: partial