Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2025 справу передано на розгляд за територіальною підсудністю до Приморському районному суду м. Одеси. На обґрунтування позову позивач зазначив, що з 21.03.2017 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Указує, що з початку шлюбних відносин вони ставилися з повагою один до одного. В останній час спільного проживання їхні погляди на життя стали взаємопротилежними, у зв`язку з чим спільне проживання виявилось неможливим. Причиною припинення сімейних стосунків стала спільна відмова від продовження подальших шлюбних відносин. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, а також він не бажає їх відновити, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Також указує, що відсутні підстави для їх примирення, оскільки відносини між ними повністю припинені, а їх відновлення є неможливим і він категорично заперечує проти вжиття таких заходів. Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Губська Х. Ю., через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача відзиву на позовну заяву чи інших процесуальних документів до суду не надходило. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені про розгляд справи належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21 березня 2017 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 238, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21.03.2017. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, сплачена позивачем при зверненні до суду в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved