Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У серпні 2025 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 25.01.2024 року [PERSON] звернулася до банку шляхом встановлення мобільного додатку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» у спосіб застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK / UNIVERSAL BANK), Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщенні www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщенні за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачці надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 15000 грн. 00 коп. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими втратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Заборгованість за договором №б/н від 25.01.2024 року становить 55973 грн. 21 коп., із яких заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 36533 грн. 10 коп.; заборгованість за пенею 7611 грн. 44 коп.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 11828 грн. 67 коп. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч.2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути на свою користь із відповідачки вказану суму заборгованості, 3028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору (а.с.1-5). Ухвалою судді від 21.08.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.48,49). Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі та її розгляд (а.с.53), відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подала. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно із частиною 1 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). У відповідності до\~частини 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою\~статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 25.01.2024 року [PERSON] шляхом застосування цифрового власноручного підпису подала позивачеві Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за змістом якої вона просить відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на її ім`я [NUMBER] та встановити їй кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. Ця Анкета - заява разом із разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (а.с.11-13). Згідно із довідкою про наявність рахунку від 04.06.2025 року, виданою АТ «Універсал Банк», [PERSON] видано Картку Чорну (рахунок № [NUMBER] ) на термін до жовтня 2028 року (а.с.18). Згідно із рухом коштів по картці від 04.06.2025 року станом на вказану дату по картці [NUMBER] кредитний ліміт становить 15000 грн. 00 коп., а заборгованість - 55973 грн. 21 коп. (сума витрат 68108 грн. 21 коп., сума зарахувань 12135 грн. 00 коп.) (а.с.10). Згідно із розрахунком заборгованості за договором №б/н від 25.01.2024 року заборгованість [PERSON] станом на 04.06.2025 року становить 55973 грн. 21 коп., із яких заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 36533 грн. 10 коп.; заборгованість за пенею 7611 грн. 44 коп.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 11828 грн. 67 коп. (а.с.8). Також на підтвердження позовних вимог АТ «Універсал Банк» надано суду: -Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank (а. с.20 - 26) ; -Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank (а.с.29, 31); -чорну картку monobank (а.с.27, 28). Наведені вище документи дають підстави для висновку, що [PERSON] уклала із АТ «Універсал Банк» Договір про надання банківських послуг, унаслідок чого отримала кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 36533 грн. 10 коп., які не повернула, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню із неї на користь позивача. Вирішуючи по суті позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 7611 грн. 44 коп. та за порушення грошового зобов`язання в розмірі 11828 грн. 67 коп., яка ґрунтується на приписах ч.2 ст.625 ЦК УКраїни, суд ураховує наступне. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України). Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окреслені позовні вимоги АТ «Універсал Банк» обґрунтовує приписами Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, однак матеріали справи не містять підтверджень того, що саме додані до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank та чорну картку monobank розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови надання банківських послуг щодо відповідальності за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань по поверненню тіла кредиту, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір пені, надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою. Таким чином, оскільки Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank не підписані відповідачкою, то вони не можуть бути розцінені як складники кредитного договору, в яких урегульовані його істотні умови, зокрема розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачкою договірних зобов`язань по поверненню тіла кредиту. Такого висновку суд дійшов, зокрема, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 Також слід відзначити, що у наданому позивачем Паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank пеня, як спосіб забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, не передбачена (друга графа Розділу 6 «Додаткова інформація»). Разом із тим, Законом України\~№2120-IX\~від 15.03.2022 року, який набрав чинності 17.03.2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Цим же Законом України №2120-IX від 15.03.2022 року Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Отже, норми пункту 6-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» були близькими за своїм сутнісним змістом положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відтак, упродовж періоду з 17.03.2022 року по 24.12.2023 року одна і та ж сфера суспільних відносин водночас була врегульована однопредметними нормативними правовими актами. Частиною 2\~ст.4\~ЦК України\~визначено,\~що основним\~актом цивільного\~законодавства України\~є Цивільний\~кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. У\~Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012\~вказано: «Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному\~(абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп). Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального\~закону\~положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу». Отже, хоча\~ Закон України \~№3498-IX\~від 22.11.2023 року прийнятий пізніше, проте\~статтею 4 ЦК України\~встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до\~Конституції України\~та\~ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до\~Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж\~ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до\~ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до\~ЦК України\~подані не були, то з огляду на положення\~статті 4 ЦК України\~та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший\~закон\~скасовує попередній») у цій ситуації неможливе. Отже, зазначення у\~ЦК України\~про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього\~Кодексу\~є достатньою підставою вважати, що норма\~ЦК України\~превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми\~закону\~можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням\~ЦК України. Разом з тим, при існуванні складної змістової колізії застосуванню підлягають норми того нормативно-правового акта, який повно та точно врегульовує конкретні правовідносини, містить чіткі та зрозумілі положення, які забезпечують передбачуваність законодавства та відповідають законним очікуванням суб`єктів правовідносин. Аналіз навдених вище нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що саме норми\~ЦК України\~(чинні на момент виникнення спірних правовідносин) найбільш повно та точно врегульовували цивільні правовідносини щодо звільнення позичальників, у тому числі за договором споживчого кредиту, у період дії в Україні воєнного стану від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. Такі висновки суду опосередковано узгоджуються із правовою позицією, сформульованою у пунктах 14-22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021\~року у справі № 334/3161/17. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 7611 грн. 44 коп. та за порушення грошового зобов`язання в розмірі 11828 грн. 67 коп. слід відмовити. Зважаючи на викладене, позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягають частковому задоволенню. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову становить 55973 грн. 21 коп., за наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідачки 36533 грн. 10 коп., що становить 65, 26 % від ціни позову (36533, 10 : (55973, 21 : 100). Отже, із відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1976 грн. 07 коп. (3028, 00 : 100 Х 65, 26).

Outcome: partial