Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 24.06.2024 року відповідач уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі за текстом ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») кредитний договір № 8019691.\~Однак,\~відповідач не\~виконала свого\~зобов`язання,\~внаслідок чого\~має заборгованість\~в сумі 27660 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10800 грн сума заборгованості за відсотками, а 10860 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. 22.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 22012025, згідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає, належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги, зазначені у Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до відповідача за кредитним договором № 8019691 від 24.06.2024 року в сумі 27660 грн. При цьому, після відступлення права вимоги відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої в нього заборговані ні на рахунки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а ні на рахунки позивача. Водночас з моменту отримання позивачем права вимоги до відповідача не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 8019691 в розмірі 27660 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10800 грн сума заборгованості за відсотками, а 10860 грн сума заборгованості за пенею, штрафами; а також просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначила про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 28.05.2025 року ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області (а.с.40) дана справа була передана за територіальною підсудністю до Кодимського районного суду Одеської області. 11.08.2025 року матеріали цивільної справи надійшли поштою до Кодимського районного суду Одеської області (а.с.44). 15.08.2025 року ухвалою суду (а.с.50-51) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його представником, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 15.08.2025 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.53-54), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 14.08.2025 року № 03-17/2725 (а.с.49), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що в сукупності свідчать відомості з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надіслання рекомендованого поштового відправлення № 0610274482233 та саме рекомендоване поштове відправлення № 0610274482233, яке 21.08.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. У встановлений судом строки відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подала. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 24.06.2024 року о 09:44:05 годині [PERSON] , з використанням одноразового ідентифікатора «WV2161», підписала в електронній формі Паспорт споживчого кредиту / Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизовану форму) (а.с.15-16), в якій містилися відомості про кредит, зокрема такі істотні умови як сума / ліміт кредиту 6000 грн, строк кредитування 360 днів, процентну ставки за користування кредитними коштами стандартну 549,00% річних (1,50% в день) і знижену 3,65% річних (0,01% в день). 24.06.2024 року о 09:44:12 годині [PERSON] уклала з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договір № 8019691 про надання споживчого кредиту (а.с.5-13), з використанням для його електронного підписання одноразового ідентифікатора « С3674», згідно умов якого отримав кредит на суму 6000 грн на строк 360 днів з зобов`язанням сплатити відсотки за користування ним в розмірі стандартної процентної ставки 1,50% в день. Одночасно з\~цим [PERSON] , також з використанням одноразового ідентифікатору «С3674», підписала також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.13 на звороті-14), який є Додатком № 1 до згаданого вище договору, згідно змісту якої сума кредиту становить 6000 грн, а сума процентів за користуванням кредитом (за період з 24.06.2024 року по 19.06.2025 року) становить 29718 грн. 22.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 22012025 (а.с.17-19), згідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників, а останнє приймає, належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги, зазначені у Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до відповідача за кредитним договором № 8019691 від 24.06.2024 року, що підтверджується копією акту прийому-передачі Реєстру боржників від 22.01.2025 року (а.с.20) та витягом з Реєстру боржників від 22.01.2025 року до договору факторингу № 22012025 від 22.01.2025 року, в якому під № 2542 зазначена грошова вимога до [PERSON] за кредитним договором № 8019691 від 24.06.2024 року в сумі 27660 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10800 грн сума заборгованості за відсотками, а 10860 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. При цьому, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було складено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8019691 від 24.06.2024 року за період з 22.01.2025 року по 31.03.2025 року (а.с.22), згідно якого остання становить 27660 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10800 грн сума заборгованості за відсотками, а 10860 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Тобто фактично позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» після набуття права вимоги за даним кредитним договором у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не здійснило жодних додаткових нарахувань, зокрема відсотків за період з 23.01.2025 року по 19.06.2025 року (останній день строку дії кредитного договору та строку кредитування терміном 360 днів), внаслідок чого позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» пред`явлено до стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість, яка була нарахована ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 22.01.2025 року (день відступлення права вимоги). Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Відповідач не надала відзив на позовну заяву (відзив) та доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, тому суд з врахуванням доказів наданих позивачем приходить до висновку про те, що за укладеним кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту і не сплатила відсотки за користування ним, що є порушенням права позивача на своєчасне отримання від позичальника коштів за належним виконанням взятого на себе зобов`язання (основної суми боргу та відсотків). Однак, водночас із цим суд вважає безпідставною вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею, штрафом, з огляду на наступне. Кредитні правовідносини виникли з моменту укладення 24.06.2024 року кредитного договору № 8019691. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025 та від 14.07.2025 року № 478/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX,\~від 15.01.2025\~року №\~4220-IX,\~від 16.04.2025\~року №\~4356-IX\~та від\~15.07.2025\~року № 4524-IX. В свою чергу, згідно пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином сума заборгованості за пенею, штрафом у розмірі 10860 грн за час прострочення є необґрунтованою, оскільки нарахована у період дії в Україні воєнного стану, а тому задоволенню не підлягає. У зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог. - щодо судових витрат Позивачем за подання до суду позовної заяви з вимогою майнового характеру сплачено судовий збір в розмір 3028 грн, що підтверджує платіжна інструкція кредитового переказу коштів АТ «СЕНС БАНК» від 15.04.2025 року № 108368 (а.с.1). Відповідно до п.3 ч.1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1838,90 грн, оскільки позовні вимоги задоволені частково на 60,73 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 16800 грн х 100% / 27660 грн), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 39,27 відсотків (100 60,73).

Outcome: partial