Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У квітні 2025 року представник ТОВ «Іннова Фінанс» Близнюк В.О. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 30008.40 грн. та судових витрат по справі. Позиція сторін у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір № 3912770524 про надання грошових коштів у позику. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». За умовами договору відповідачу надано позику у розмірі 5 200,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Строк кредиту - 360 днів, за зниженою відсотковою ставкою 1,35% в день, стандартною відсотковою ставкою 1,35% в день. Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Відповідач не виконала умови договору і не повернула у повному обсязі грошові кошти, тому станом на 31.03.2025 року утворилася заборгованість в сумі 30008.40 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Відповідачем, [PERSON] на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, в якому вона позов визнала частково, не заперечила укладення договору та отримання кредиту в сумі 5200 грн. В рамках договору відповідач встигла здійснити чотири платежі: 20.05.2025 - 460 грн., 21.05.2024 - 522 грн., 02.06.2024 - 640 грн., 04.06.2024 - 452 грн., загальна сума сплачених коштів становить 2047 грн. Також, відповідач зазначає, що в подальшому вона втратила роботу, та через погіршення стану здоров`я, зокрема: викривлення хребта 111 ступеня з формуванням реберного горба, що прогресує, потребувала постійного лікування. У відповідача артроз гомілковостопного суглоба ІІступеня, що є наслідком перелому правої гомілки та правого стегна внаслідок ДТП. В зв`язку з цим, відповідач не мала можливості працювати, проходить курс фізіотерапевтичного лікування, готується до операції на хребті (встановлення металевої конструкції. Операцію відкладено через ризики, ймовірність залишитися непрацездатною). Наразі відповідач збирає документи для подання на встановлення інвалідності. Кошти за мікропозикою вона брала для покриття витрат на лікування та реабілітацію. Відповідач заперечує проти стягнення відсотків у заявленому розмірі, оскільки розмір нарахованих відсотків 22386 грн. значно перевищує тіло кредиту. Також, відповідач зазначає, що розмір нарахованих позивачем відсотків за користування позикою є непропорційно великою сумою компенсації по відношенню до самого тіла кредиту, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». На підтвердження наведеного, відповідач надала копію висновку протоколу магнітно-резонансної томографії (МРТ) хвороби [PERSON] , копію консультативного висновку спеціаліста КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2»; медичні документації за результатами огляду терапевта [PERSON] від 01.09.2023, 23.04.2024 року; квитанції по часткову оплату боргу. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 10.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду (а.с.86). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині позову просив суд про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечила отримання кредиту в сумі 5200 грн., однак заперечила суму нарахованих відсотків, оскільки розмір нарахованих відсотків значно перевищуює тіло кредиту. 16.06.2021 року під час розгляду справи по суті, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, судом було відмовлено у задоволенні клопотання сторони позивача про витребування доказів, оскільки сторона відповідача визнала факт отримання коштів у позику. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 07 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3912770524 (а.с. 27-47) . Укладення договору відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями. Позичальник [PERSON] на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписала індивідуальну частину Договору електронним підписом -одноразовим ідентифікатором 07.05.2024 о 13-29год., отриманим на електронну пошту - [INFO] Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. У розділі 2 Договору про надання грошових коштів у позику № 3912770524 передбачені такі умови: сума кредиту складає 5 200,00 грн., строк кредиту - 360 днів, процента ставка - 1,5 % в день (стандартна ставка), 1,35% в день (знижена ставка); Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . ( п.3 .1). Сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарний днів з моменту укладення Договору. Дата надання кредиту: 07 травня 2024 або наступний за ним календарний день. Відповідно до п. 6.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 6.3 Договору. Сторонами підписаний додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 3912770524 від 07.05.2024, графік платежів із зазначенням строків та сум сплати коштів за кредитом ( а.с.48-51). Також, під час укладення вказаного договору позики, відповідачем 07.05.2024 підписаний електронним підписом з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова фінанс» кредитних коштів відповідачу [PERSON] ( а.с. 54-60). 16 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» («Клієнт») укладено договір №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, відповідно до умов якого клієнт доручує ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МЛС для сервісів Visa Direct / Master Card Money Send (а.с.16-22). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 1404818987 від 07.05.2024, ТОВ "ФК "Контрактовий дім" перерахував відповідачу кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» у розмірі 5200 грн на картку № [NUMBER] ( а.с. 15). Разом з тим, за змістом позовної заяви позивач вказує, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором надання грошових коштів у позику № 3912770524 від 07.05.2024 становить: 27 586 грн. 00 коп.: 5 200 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту;- 22 386 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами. 20.05.2025 - 460 грн., 21.05.2024 - 522 грн., 02.06.2024 - 640 грн., 04.06.2024 - 452 грн., відповідачем була здійснена часткова сплата заборгованості перед Позивачем на загальну суму 2047 грн. Згідно положень ст.ст.3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 07.05.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] . Договору надання грошових коштів у позику № 3912770524 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши [PERSON] кредит в сумі 5200,00 грн. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, аст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Як вбачається із змісту позовної заяви, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № 3912770524 у розмірі 30008.4 грн., однак, як було встановлено судом, борг становить 27 586 грн. 00 коп., Позивач нараховував проценти по 18.03.2025 року включно. Отже, 5 200 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 22 386 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами. Встановлено, що відповідач повернула позивачу 20.05.2024 р. - 460,00 грн. 21.05.2024 р. - 522,80 грн. 02.06.2024 р. - 640,00 грн. Отже, відповідачем була здійснена сплата заборгованості перед позивачем на загальну суму 2047 грн. Відповідач вважає, що станом на день подання позову її заборгованість перед позивачем складає 27 586,00 грн. гривень, про що і зазначає сам позивач в тексті позовної закяви, але в резулятивній частині вказує заборгованість - 30 008,40 грн. Розрахунку на суму боргу в 30 008,40 не надано. Вирішуючи питання в частині нарахованих та стягнутих процентів за користування кредитом суд приходить до такого висновку. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суду не надані належні докази розрахунку на підтвердження наявності у відповідача заборгованості на суму 30 0008,40 грн. Крім того, суд звертає увагу, що дана сума відсотків (22 386 грн.) є значно більшою від тіла кредиту. При цьому слід зазначити, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не змогла ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення [PERSON] договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. Отже, суд враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які у більше ніж чотири рази перевищують саму суму позики і є явно завищеними з огляду на сам розмір позики, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, запропонував у такий спосіб, позичальнику укласти договір позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не могла оцінити належно. Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 22 386 грн. 00 коп. не є співмірною сумі кредиту у 5200,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру процентів за вказаним договором на 50 % , тобто до 11193,00 грн. Згідно зі статтею 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» з підстав вказаних вище. Питання про розподіл судових витрат, зокрема судового збору, слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №24 20.03.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позов задоволено на 59,42 %, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1439,15 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial