Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

03 квітня 2025 року ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», в особі представника Пархомчука С.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 травня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1874156 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 24 грудня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001 ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 34440 грн. Всупереч умовам кредитного договору, до та після відступлення прав вимог, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, тобто порушила взяті на себе договірні зобов`язання, з огляду на що просить стягнути з [PERSON] в користь ТзОВ ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» всього 34440 грн. заборгованості за кредитним договором №1874156 та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали. Представник позивача ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви [PERSON] просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 10). 23 травня 2025 року представник [PERSON] подав до суду окрему заяву, в якій просив суд розподілити судові витрати, а саме стягнути з [PERSON] в користь ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. (а.с.45-47). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному сайті судової влади та смс-повідомленням на відомий номер мобільного телефону відповідача (а.с. 63-64), рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправлення (а.с.65-66), у судове засідання не з`явилася та у визначений судом строк відзиву на позовну заяву та/чи будь-яких інших клопотань до суду не подала. Відповідно до вимог ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи підтверджується, що 03 травня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1874156 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с.9-13). Відповідно до п.1.2 кредитного договору ТзОВ «Лінеура Україна» зобов`язувалося надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 10500 грн., строк кредиту становив 30 дні, цільове призначення на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Згідно графіком з графіком платежів (а.с.14) та випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с.16), підтверджується що відповідач платежів за кредитним договором не сплачувала, і станом на 10.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 34440,00 грн. що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10500 грн., простроченої заборгованість за процентами в розмірі 23940 грн. Відповідно до п. 1.1 договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Згідно з п.2.1. кредит надається товариством, в межах дії договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки клієнта. На підтвердження виконання первісним кредитором п.2.1 кредитного договору, позивач долучив лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024, відповідно до якого 03.05.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 10500грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с.26). 24 грудня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.22-25). Відповідно до долученого реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за її кредитними зобов`язаннями останньої (а.с.17). На виконання вимог ч.4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування», п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач надав докази на підтвердження направлення на адресу [PERSON] вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 1874156 від 03.05.2021, що залишена нею поза увагою (а.с.15). Будь-яких доказів які б підтверджували, що відповідач повернула позичені кошти та нараховані відсотки у строк, передбачений зазначеним вище кредитним договором, матеріали справи не містять. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При ухваленні рішення у справі суд бере до уваги те, що кредитний договір був укладений між відповідачем та відповідною фінансовою установою, який містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами, строки їх повернення та нарахування. Враховуючи те, що за умовами договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак їх не повернула та враховуючи правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі №910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неповернутого тіла кредиту. При цьому, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, крім заборгованості за основним боргом, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за процентами, яка нарахована в розмірі 23940 грн. Суд, у даному конкретному випадку\~бере до уваги строки кредитування та з врахуванням максимального строку автопролонгації (120 днів), що передбачений п.4.2.5 договору, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі (1,90%) та з огляду на долучений позивачем розрахунок, а також за відсутності доказів виконання умов договору відповідачем, приходить до висновку, що з\~відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 23940 грн. З урахуванням вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.7). Згідно з ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано наступні докази: договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року з додатковими угодами (а.с.19-21), акт про отримання правової допомоги від 20 травня 2025 року (а.с.49-50), платіжну інструкцію №38601 від 20 травня 2025 року (а.с.53), рахунок від 20 травня 2025 року (а.с.54). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справ,\~ціну позову та приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача, слід зменшити до 4000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору та акту вбачається постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах. Суд також звертає увагу сторін на те, що компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану.

Outcome: approved