Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У серпні 2025 представник [PERSON] - Шишка Юлія Олександрівна звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити частково заяву представника [PERSON] - Шишки Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2025 первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. У серпні 2025 від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надішли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В свої запереченнях зазначила, що просить відмовити у задоволенні заяву представника [PERSON] - Шишки Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 752/17318/22, з підстав викладених у запереченнях. Як вбачається з рішення суду, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових збору, витрат на проведення експертизи та витрат на правову допомогу, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні. Щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне. Під час подання зустрічної позовної заяви про поділ спільного майна подружжя від 17.04.2023, [PERSON] сплачено за три позовні вимоги судовий збір у розмірі 13420 грн, що підтверджується копією квитанції від 15.04.2023 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. Положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2025 задоволено одну з трьох позовних вимог, відтак з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 4473,33 грн. Щодо стягнення витрат на проведення експертизи, суд зазначає наступне. Згідно з п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 15.01.2024 судом постановлено ухвалу про призначення експертизи. Згідно рахунку № 2128 від 10.05.2024 та квитанції від 03.06.2024 [PERSON] за проведення експертизи сплачено 7572,80 грн. Отже, сплачені [PERSON] витрат на експертизу в розмірі 7572,80 грн слід поділити на три, оскільки остання зверталась з трьома позовними вимогами. Таким чином, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 2524,27 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2023 між адвокатом Шишкою Юлією Олександрівною та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги. 09.04.2023 між адвокатом Шишкою Юлією Олександрівною та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 відповідно до якої затверджено порядок оплати послуг за надання правничої допомоги. Додатковою угодою № 1 від 09.04.2023 до договору про надання правничої допомоги від 09.04.2023 встановлено, що за складання зустрічної позовної заяви клієнт сплачує адвокату 20000,00 грн, за складання кожного процесуального документу по цивільній справі, клієнт сплачує адвокату фіксовану суму в розмірі 2000,00 грн, також встановлена вартість одного судодня - 4000,00 грн, вартість первинної консультації та узгодження правової позиції складає - 5000,00 грн. Таким чином, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником відповідача-1 надано: копію договору про надання правничої допомоги від 09.04.2023, копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 09.04.2023, звіти про хід та результати виконання доручення, опис виконаних робіт. Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати відповідачем [PERSON] коштів в розмірі 49583,33 грн, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представнику відповідача-1 [PERSON] - [PERSON] в стягненні витрат на професійну правову допомогу в розмірі 75000,00 грн.

Outcome: partial