Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У липні 2024 року до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зняття заборони відчуження нерухомого майна, припинення обтяження та іпотеки нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно довідки від 30.09.2013 року він виконав всі боргові зобов`язання перед ПАТ «Фідобанк» в повному обсязі. В той же час, із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.04.2024 року, йому стало відомо, що на його квартиру [ADDRESS] зареєстроване обтяження на Іпотеку від 07.03.2008 року та накладено заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна. У зв`язку із наявним обтяженням та забороною на відчуження об`єктів нерухомого майна йому було відмовлено у реєстрації місця проживання. ПАТ «Фідобанк» мав зняти таку заборону та вилучити іпотеку після виконання позивачем боргових зобов`язань, чого не зробив. На даний час банк знаходиться в стадії ліквідації, а Фонду виконує функції по його управлінню та ліквідації. Просив зняти заборону відчуження нерухомого майна, квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 210162753104 та припинити обтяження (заборона на нерухоме майно) № 3347548 та іпотеку № 3347557 нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, посвідченого 07.03.2008 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Остаховою Н.П. за реєстровим № 853. Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третіх осіб, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 01 жовтня 2024 року до суду від представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Р.Р. надійшов відзив на позовну заяву. Вказали, що Фонд не є правонаступником банку, інформація щодо виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/10087/2/11303 від 07.03.2008 року, який забезпечувався іпотекою, у них відсутня. Просили відмовити у задоволенні позову. 26 листопада 2024 року до суду від відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли додаткові пояснення. 17 січня 2025 року до суду від представника позивача [PERSON] -Остахова П.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів. Ухвалою суду від 05 березня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідачем ПАТ «Фідобанк». 10 березня 2025 року до суду від представника відповідача ПАТ «Фідобанк» - Кібець Р.Р. надійшов відзив на позовну заяву, який є ідентичним відзиву на позов, поданому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. У позові просили відмовити. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Остахов П.В. заявлений позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Представник відповідачів - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Фідобанк» Кібець Р.Р. з позовом не погодився, посилаючись на думку та обставини, які були висловлені у відзивах, вказав, що банк як юридична особа станом на день розгляду справи не є припиненою, вказав, що документи щодо кредитних правовідносин відсутні. Представники третіх осіб Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибули. Надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без участі їх представників. При вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника позивача, представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. 07 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (який в подальшому перейменовано в ПАТ «Фідокомбанк» та реорганізовано шляхом приєднання до ПУАТ «Фідобанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою за № 014/10087/2/11303. Відповідно до п. 1.1. вказаного кредитного договору, кредитор надає позичальнику кредит в сумі 141\~400,00 грн., зі строком користування кредитними коштами до 06 березня 2018 року, із сплатою 14% річних. Згідно п. 2.1. вказаного кредитного договору кредитні кошти призначені для придбання житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35,5 кв.м. 07 березня 2008 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Остаховою Н.П. 07.03.2008 р., зареєстрованого в реєстрі за № 851 (т. 2 а.с. 9). 07 березня 2008 року в забезпечення кредитного договору, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] , було укладено договір іпотеки № 014/10087/2/11303, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Остаховою Н.В. 07.03.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 853, відповідно до умов якого, було передано в іпотеку та накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно було зареєстровано за позивачем КП «Кременчуцьке «МБТІ» 11.04.2008 року. Позивач зазначає, що ним повністю виконано зобов`язання за кредитним договором № 014/10087/2/11303 від 07.03.2008 року, що укладався з ВАТ «Ерсте Банк», що також підтверджується копією довідки № 24.2.0/97 від 30.09.2013 року, виданої Кременчуцьким відділенням № 1 ПАТ «Фідобанк» (т. 1 а.с. 25). Крім того, окремим листом за № 24.2.0/115 від 30.10.2013 року Кременчуцьке відділення № 1 ПАТ «Фідобанк» надало Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ згоду на реєстрацію права власності заставного майна, зазначеної вище квартири (т. 1 а.с. 26). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 374412578 від 16.04.2024 року наявні записи про іпотеку та обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав, а саме: - номер запису про іпотеку: 3347557 від 07.03.2008 року, підстава: договір іпотеки, серія та р. № 853, виданий 07.03.2008 року, видавник: приватний нотаріус Остахова Н.П., строк виконання основного зобов`язання: 06.03.2018 року, розмір основного зобов`язання: 141 400,00 грн., іпотекодержатель: ВАТ «Ернсте Банк», іпотекодержатель: [PERSON] , реєстраційний номер іпотеки: 6749549 від 07.03.20008 року; - номер запису про обтяження: 3347548 від 07.03.2008 року, підстава: договір іпотеки за р. № 853, виданий 07.03.2008 року приватним нотаріусом Остаховою Н.П., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7870671 від 12.11.2013 року, [PERSON] , Кременчуцьке міське управління юстиції, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, особа, майно якого обтяжується: [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 6749153 від 07.03.2008 року. Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2024 року підтверджено, що згідно Єдиної операційної інформаційної системи, будь-яка інформація про кредитний договір від 07.03.2008 року у володінні Фонду відсутня, оскільки така інформація зберігається в ЄОІС з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку (20.05.2016 року) (т. 1 а.с. 27). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 17 цього ж Закону, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотеки припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням та закінченням строку дії іпотечного договору. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. глави 15 розділу II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Згідно відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача, у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб відсутні всі первинні документи ПУАТ «Фідобанк» за вказаний період. При цьому, підтверджено, що згідно Єдиної операційної інформаційної системи, відсутня будь-яка інформація про кредитний договір № 014/10087/2/11303 від 07.03.2008 року, виконання зобов`язань за яким забезпечувалося іпотекою. Натомість, матеріали справи містять копію довідки № 24.2.0/97 від 30.09.2013 року, виданої Кременчуцьким відділенням № 1 ПАТ «Фідобанк», виданої [PERSON] в тому, що він виконав всі зобов`язання перед Кременчуцьким відділення № 1 ПАТ «ФКБ Банк» згідно кредитного договору № 014/10087/2/11303 від 07.03.2008 року (т. 1 а.с. 25). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем виконано умови основного (кредитного) договору № 014/10087/2/11303 від 07.03.2008 року, на виконання якого було укладено іпотечний договір № 014/10087/2/11303 від 07.03.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, кредитне зобов`язання припинилося, що зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер, у зв`язку з цим скасування (зняття та вилучення) записів про обтяження нерухомого майна є обґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На стягненні судових витрат з відповідачів позивач не наполягав, про що було заявлено представником позивача у судовому засіданні. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial