Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 22.09.2025 позов ТОВ «Іннова Фінанс» [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. 12.09.2025 від представника позивача ТОВ «Іннова Фінанс» адвоката Андрущенка М.В. до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі в частині розподілу судових витрат та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, оскільки при ухваленні рішення судом не було вирішено вказане питання. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд заяви провести без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, належно була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. На підставі частини четвертої статті 270 ЦПК України суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутність вказаних осіб. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої, другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно із частинами 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Іннова Фінанс» у позовній заяві зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи в сумі 5 000 грн та повідомив, що докази їх здійснення будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення, що відповідає вимогам статтей 134,141 ЦПК України. Заочним рішенням суду від 22.09.2025 позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] було задоволено у повному розмірі. На підставі пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України здійснені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Розмір понесених позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» у даній цивільній справі витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн підтверджується належними та допустимими доказами: договором №06-05/2025 про надання правничої допомоги, укладеним 06.05.2025 з адвокатом Андрущенко М.В., заявкою №4962 від 26.05.2025 про надання послуг, актом приймання-передачі наданих послуг №45962 від 11.09.2025, платіжною інструкцією №10 від 11.09.2025 про фактичну оплату наданих послуг. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - адвокат Третяк К. П. не погодилась з витратами на правничу допомогу та просила відмовити у їх стягненні. У постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд звертає увагу, що цивільна справа № 548/1460/25 є нескладною, розгляд проведено за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин суд вважає перебільшеним та необґрунтованим розмір гонорару адвоката, оскільки він не є пропорційним до предмета спору та ціни позову. При цьому суд враховує, що в копіях акта приймання-передачі наданих послуг від 11 вересня 2025 року № 4962, заяву про надання послуг від 26 травня 2025 року № 4962, окрім написання позовної заяви, зазначено про супровід процесу розгляду справи в суді. Водночас під час розгляду даної справи до суду від представника позивача не надходило жодних додаткових заяв чи клопотань, відповіді на відзив чи заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Тобто супровід процесу розгляду справи в суді не здійснювався. Підсумовуючи зазначене, виходячи із критерію реальності адвокатських послуг, критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи, її складність, категорію, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цілому, суд дійшов висновку про стягнення у розмірі 3000,00 гривень, що становитиме співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial