Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

[PERSON] (позивач), в інтересах якого діє адвокат Довгопола О.О., звернувся до Амур-Нижньод.ніпровського районного суду міста Дніпра з цивільним позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просить: розірвати шлюб укладений між ними та зареєстрований 18.07.2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 498. В обґрунтування позову вказано, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2014 року, мають неповнолітню дитину 2021 р.н. Сімейні відносини з відповідачем протягом тривалого часу були граними, після початку війни погіршилися, сімейні відносини припинені наприкінці 2024 року, примирення не можливе, шлюб існує лише формально. Позивач та його представник в судові засідання не прибували, мається заява про розгляд справи без участі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, водночас висловила незгоду з позицією викладеною позивачем в позові. Зазначила про обставини проживання з позивачем та дитиною, наявність дій зі сторони позивача які потребували виклику поліції та психологічну обстановку. З урахуванням викладеної позиції не заперечує проти розірвання шлюбу, просила залишити прізвище « [PERSON] » та малолітню доньку залишити проживати з нею. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у ч. 1\~статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з ч. 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 18.07.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, актовий запис № 498, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, позивач не має наміру відновлювати сім`ю та бажає розірвати шлюб, оскільки них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Аналогічна позиція висловлена і відповідачем в судовому засіданні. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги відповідача про залишення проживання дитини з нею, то в межах даної справи не встановлено спірності в цьому питанні, про вказану обставину не вказує і позивач, тому відсутні підстави для вирішення даного питання.

Outcome: approved