Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі позивач) звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.03.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 481269814 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора VGMR-3856. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. У вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відразу після вчинених дій відповідача, 01.03.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 17500,00 грн на її банківську карту № [NUMBER] . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався укладенням додаткових угод, востаннє строк дії договору продовжено до 31.12.2024 (додаткова угода №32 від 31.12.2023). На підставі цього договору ТОВ «Таліон Плюс» 23.04.2024 набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу №19/1224-01, на підставі якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 19.12.2024 набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, на підставі якого позивачем набуто право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 77875,00 грн. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору № 481269814 від 01.03.2024 та неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки станом на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача за договором становить 77875,00 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 481269814 від 01.03.2024 у розмірі 77875,00 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді від 17.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 11.08.2025. Ухвалою суду від 11.08.2025 розгляд справи відкладено на 11.09.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних заяв та клопотань до суду не подавала. На підставі наведеного, ухвалою суду від 11.09.2025 ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 01.03.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №481269814 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора VGMR, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 17500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (пункт 2.1 Договору) (а.с. 37-47). За даними платіжного доручення №9fc07679-b96b-44c0-ac3e-fd41b4a7073f від 01.03.2024 та довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (сформовано 26.12.2024), [PERSON] , на підставі Договору від 01.03.2024 №481269814 надано кредит в сумі 17500,00 грн строком на 19 днів, з процентною ставкою 2,50 % в день, який перераховано на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 9, 19). Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 17.07.2025, в банку на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] . Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за указаною платіжною карткою за період з 01.03.2024 до 06.03.2024, фінансовий номер телефону та номер телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , вказаний [NUMBER] (а.с. 130). Також з виписки за договором № б/н за банківською карткою № [NUMBER] за період з 01.03.2024 до 06.03.2024 вбачається, що 01.03.2024 на дану картку зараховані кошти у сумі 17500 грн (а.с. 131). Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №481269814 від 01.03.2024, заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором станом на 25.06.2025 не погашена і складає 77875,00 грн, з яких: 17500,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 60375,00 грн - прострочена заборгованість за процентами (а.с. 53). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 81-84). Згідно витягу з Реєстру права вимоги №281 від 23.04.2024, клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив факторові ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги заборгованості в сумі 40687,50 грн згідно кредитного договору до боржника [PERSON] (а.с. 77-79). За даними розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон плюс», сума заборгованості за кредитним договором №481269814, станом на 19.12.2024 складає 77875,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 17500,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 60375,00 грн (а.с. 54). У подальшому, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено наступні угоди: 28.11.2019 додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (а.с. 86 зворот); 31.12.2020 додаткову угоду № 26, що продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2021 (а.с. 87-90); 31.12.2021 додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2022 (а.с. 92); 31.12.2022 додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023 (а.с. 92 зворот); 31.12.2023 додаткову угоду №32, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024 (а.с. 93). Крім того, 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 71-74). Згідно витягу з Реєстру права вимоги №1 від 19.12.2024 року, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги заборгованості в сумі 77875,00 грн згідно кредитного договору №481269814 від 01.03.2024 до боржника [PERSON] (а.с. 69-70). 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 63-66). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості в сумі 77875,00 грн. згідно кредитного договору №481269814 від 01.03.2024 до боржника [PERSON] (а.с. 61-62). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Частинами п`ятою-сьомою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З договору кредитної лінії №481269814 від 01.03.2024, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] вбачається, що відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця, та [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором VGMR, відправленим 01.03.2024 о 18:29:54, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28.04.2021 у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 у справі №757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08.08.2022 у справі №234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Договір містить податковий номер [PERSON] , адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону. Доказів того, що на банківську картку [PERSON] не було перераховано кредитні кошти за договором матеріали справи не містять та на спростування цього відповідачем не надано. Таким чином у суду відсутні підстави вважати, що вказаний кредитний договір не був укладеним. Що стосується договорів факторингу, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012). Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори факторингу, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, акти прийому-передачі реєстру боржників, а також докази на підтвердження оплати за договором. В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до позивача права вимоги за договором від 01.03.2024 №481269814 позивач надав суду документи: договір факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; додаткову угоду № 19 від 28.11.2019 до даного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткову угоду № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; витяг з реєстру прав вимоги № 281 від 23.04.2024; акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2024; договір факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс»; витяг з реєстру права вимоги № 1 від 19.12.2024; платіжну інструкцію від 20.12.2024 №330; договір факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»; витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № №04/06/25-Ю від 04.06.2025; платіжні квитанції №467, №468, №469, №470, №478, №479, №483. Надані копії договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема, підписи та печатки сторін і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до [PERSON] за укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитним договором №481269814 від 01.03.2024. З огляду на наведені обставини та докази у справі, встановлено, що відбулась заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 481269814 від 01.03.2024, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 481269814 від 01.03.2024 у розмірі 77875,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції №18278 від 11.07.2025. Що стосується вимог про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із змісту позовної заяви видно, що представник позивача - адвокат Тараненко А.І. просив стягнути з [PERSON] в користь ТОВ "Юніт Капітал" 7000 грн витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат адвокатом Тараненком А.І. до позовної заяви було надано: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025; додаткову угоду №25770843201 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025; довіреність від 05.06.2025 на представництво інтересів ТОВ "Юніт Капітал" - Тараненком А.І., в судових установах; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 від 25.06.2025, де сторонами визначено перелік послуг, які надаються адвокатом клієнту та погоджено, що вартість послуг за надання правничої допомоги складає 7000,00 грн. Слід зауважити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved