Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2025 року позовні вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором №2022386130_CARD від 11.01.2019 року, грошові кошти в сумі 48\~108,03 яка складається з: 24 609.41 грн. заборгованість по тілу кредиту, 24 609,41 грн.-заборгованість по відсотках. 05.09.2025 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява від представника позивача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» Кириченко О.М. про стягнення судових витрат по справі, а саме витрат понесених на професійну правничу(правову) допомогу у розмірі 8 500,00 гривень. Сторони в судове засідання не з`явились, їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатні підстави для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1ст. 131 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За змістом п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; У п.п.113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019 року та постанові від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з актом про надання правової допомоги №1808-25/Б від 01.05.2023 року послугу надано на загальну суму 8 500 гривень. Враховуючи вищевикладене, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу в сумі 8 500,00 грн обґрунтованим, розумним та пропорційним до предмета позову. Відтак, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню документально підтверджені понесені позивачем витрати в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн.

Outcome: approved