Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024 року з [PERSON] , на користь АТ «КРИСТАЛБАНК» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №26202001126990/980 від 16.05.2022 року в загальній сумі 55016,84 грн., а також судовий збір в сумі 3028 грн. Вказане рішення суду перебувало на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., яке 10.02.2025 року було закінчено у зв`язку із стягненням з боржника заборгованість за виконавчим документом. Посилаючись на те, що погашення боргу відбулось лише 10.02.2025 року, а тому за період з 06.01.2024 року по 10.02.2025 року просив стягнути з відповідача відсотки в сумі 19566,95 грн. та судовий збір. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 01.08.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Суворовським районним суду м.Одеси від 08.11.2024 року по справі №523/2300/24 з [PERSON] , на користь АТ «КРИСТАЛБАНК» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №26202001126990/980 від 16.05.2022 року в загальній сумі 55016,84 грн., з яких: заборгованість по несанкціонованому овердрафту 29608,56 грн., нараховані відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом 22679,70 грн., нараховані доходи 2728,58 грн., а також судовий збір в розмірі 3028 грн. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №523/2300/24 виданий 18.12.2024 року на підставі вищевказаного рішення суду, перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. ВП №77121734. 10.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №77121734, оскільки в результаті вжитих приватним виконавцем заходів щодо виконання рішення, з боржника заборгованість за виконавчим документом, основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуті в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що з моменту подачі позовної заяви до суду та до моменту виконання рішення суду по цивільній справі №523/2300/24, за кредитним договором продовжувались нараховуватись доходи за користування несанкціонованим овердрафтом згідно встановлених тарифів, а тому за період з 06.01.2024 року по 10.02.20.25 року виникла заборгованість по нарахованих процентах в сумі 19566,95 грн, що підтверджується відповідною банківською випискою по рахунку приватного клієнта та розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст.\~611\~ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18). Враховуючи вищевикладене, а також те, що основне зобов`язання за кредитним договором №26202001126990/980 від 16.05.2022 року було погашено відповідачем лише 10.02.2025 року, у зв`язку із чим, позивачем правомірно нараховано заборгованість за період з 06.01.2024 року 10.02.2025 року по відсоткам в сумі 19556,95 грн., які підлягають стягненню з відповідача, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі У зв`язку з задоволенням позову понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 3028 грн. слід покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved