Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

14.03.2025 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Вінницької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Мотивований позов тим, що позивач та відповідач є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . Донька зареєстрована та проживає з матір`ю по [ADDRESS] , однак, з 2018 року вони тимчасово перебувають в Республіці Польща. Донька знаходиться на утриманні матері. Аліменти на утримання доньки [PERSON] відповідач сплачує в примусовому порядку, середня щомісячна сума - 1\~600 грн. Крім цього інших коштів на утримання доньки (навчання, лікування, інші життєво необхідні потреби) відповідач не надає. Аліментів, що він сплачує недостатньо для забезпечення доньки усім необхідним для нормального фізичного, духовного та морального розвитку. Останні 15 років відповідач не приймає участі у вихованні доньки [PERSON] , не спілкується з нею взагалі, хоча йому відомий номер її телефону. Шлюб між сторонами розірваний в 2009 році. І з того часу відповідач не приїздив до доньки, не телефонував, не дбав про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавився її навчанням у школі в Україні, де вона навчалась з 1-го по 6-й клас та станом здоров`я. Позивачка зауважила, що ніколи не чинила відповідачеві перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] , навпаки, бажала, щоб батько та дитина підтримували родинні відносини та спілкування. Однак, батько не проявляв до дитини жодних батьківських почуттів і не виконував батьківських обов`язків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини доньки [PERSON] , [INFO] . Судом вчинені наступні процесуальні дії у даній справі. Ухвалою суду від 27.03.2025 року було відкрито загальне позовне провадження. 21.04.2025 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву. 28.04.2025 року судом зареєстровано відповідь на відзив. Ухвалою суду від 28.04.2025 року було витребувано зі служби у справах дітей Вінницької міської ради як органу опіки та піклування доказ висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . 14.05.2025 року судом зареєстровано повідомлення, що дитина не проживає та не зареєстрована на території Вінницької міської ради, тому повноважень щодо надання письмового висновку у органу опіки немає. Ухвалою суду від 29.05.2025 року службу у справах дітей Тиврівської селищної ради як орган опіки і піклування залучено до участі у даній справі. Витребувано у служби у справах дітей Тиврівської селищної ради доказ висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] ) батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . 09.06.2025 року судом зареєстровано відповідь служби у справах дітей Тиврівської селищної ради на виконання ухвали суду від 29.05.2025 року, згідно якої надати висновок неможливо, оскільки дитина не проживає на території Тиврівської селищної територіальної громади з 2018 року. 12.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні 12.09.2025 року позивачка [PERSON] , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Суду пояснила, що позов про позбавлення батьківських прав був поданий нею в інтересах дитини, донька на той момент ще була неповнолітньою. З 2018 року вони з донькою проживають в Польщі, донька навчається у школі, а вона працює. З відповідачем, батьком [PERSON] , вони розірвали шлюб в 2009 році. З тих пір батько донькою не цікавився взагалі, участі у її вихованні не приймав, аліменти сплачував лише в примусовому порядку, не зважаючи на потреби дитини у лікуванні та придбання необхідних речей для життя. Вона бажала, щоб між батьком та донькою збереглись родинні зв`язки. Однак, батько [PERSON] не дзвонив та не спілкувався з нею, хоча номер доньки йому відомий. Останній раз донька [PERSON] була в Україні 4 роки тому. Інтересу до дитини батько не виявляв, спілкуватись не бажав. В судовому засіданні 12.09.2025 року дитина - [PERSON] , [INFO] , позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав, поданий [PERSON] в її інтересах, підтримала. Пояснила, що її батьки розірвали шлюб і батько з ними не проживав. Вона підтримувала родинні стосунки і спілкувалась із бабусею по лінії батька, але він на ті зустрічі не приходив. Тривалий час батько з нею не спілкувався і не цікавився її життям. Батька не було в її житті взагалі. Чому батько не спілкувався з нею вона не знає. В Україні вона проживала до 11 років. Потім вони з мамою поїхали до Польщі. Зауважила, що її вихованням, навчанням, здоров`ям займалась лише її мати. Батько нею не цікавився, не виховував, нічому не вчив, аліментів на її утримання не сплачував. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде доцільним. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Мачай Я.Л., яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Суду пояснила, що причиною звернення до суду із даним позовом стало те, що батько більше 15 років не виконував батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , не цікавився її здоров`ям, навчанням, життям взагалі, не виховував її і не готував до самостійного життя. Зауважила, що на день розгляду справи судом [PERSON] досягла повноліття, але позов був поданий в її інтересах. Наголошувала, що сам відповідач не проти позбавлення його батьківських прав. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гуменюк Н.В. не з`явились, надали відзив на позов і заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач не заперечив проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради як органу опіки та піклування Томчук О.В. (довіреність від 29.01.2025 року № 49) в судове засідання не з`явилась, просила виключити службу у справах дітей в якості третьої особи, оскільки дитина не проживає в м. Вінниці і з цих підстав висновок не може бути наданий. Представник служби у справах дітей Тиврівської селищної ради начальник служби М.Васильчук подала клопотання про розгляд справи без її участі. Повідомила, що висновку про доцільність/недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав не може бути наданий, оскільки [PERSON] не проживає на території Тиврівської селищної територіальної громади. Надала відповідний акт. Свідок [PERSON] , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила, що вона є хрещеною [PERSON] . Після розірвання шлюбу з матір`ю дитини, відповідач перестав цікавитись життям доньки [PERSON] . Спілкування з нею підтримувала мати відповідача. Наголосила, що позивачка не чинила перешкод відповідачеві у спілкуванні з донькою. При спілкуванні [PERSON] ніколи не згадувала про батька, оскільки батька в її житті не було. Ніяким чином [PERSON] не проявляв турботи про дитину, не брав участі у вихованні [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила, що позивачка її сусідка. Вона ніколи не бачила батька [PERSON] і дівчинка про батька нічого не розповідала. В даний час мати з дитиною проживають в Польщі. Свідок [PERSON] , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила, що [PERSON] та [PERSON] - це її донька та онука. Відповідач бувший чоловік доньки і батько [PERSON] . Після розірвання шлюбу зі [PERSON] відповідач припинив спілкування з донькою, не цікавився нею взагалі, не прагнув підтримувати стосунки. Батька в житті [PERSON] з 2009 року не було. З 2018 року дитина та мати проживають в Польщі, [PERSON] знаходиться на забезпеченні матері. Наголосила, що позивачка ніколи не перешкоджала [PERSON] спілкуватись з донькою, а він до дитини не приїздив і не телефонував. Його запрошували на дні народження [PERSON] , на випускні, але він не приходив. Здоров`ям дитини не цікавився. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 7). Її батьками є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 90 від 08.09.2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Рішенням суду від 22.10.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.05.2012 року. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено без змін (а.с. 11). 06.07.2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , актовий запис № 1514. Її прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] та дитина [PERSON] з 2018 року і станом на даний час тимчасово проживають у Республіці Польща, останнє їх місце проживання в Україні: [ADDRESS] . [PERSON] з 22.09.2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2022 року № 127/27164/21 було задоволено частково позов [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10\~924 грн. Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.09.2022 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2022 року в частині відмови у задоволенні вимог [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасно сплачені аліменти скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасно сплачені аліменти в розмірі 21\~011,54 грн. В решті рішення суду від 29.06.2022 року залишено без змін. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2024 року № 127/9957/24 було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Згідно довідки, виданої 13.01.2025 року № 16 виконкомом Тиврівської селищної ради [PERSON] , 1978 р.н., прож.: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить донька [PERSON] , 2007 р.н. Згідно довідки, виданої Тиврівським ліцеєм Тиврівської селищної ради 17.06.2024 року № 153 [PERSON] , її донька [PERSON] , [INFO] дійсно навчалася в Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів смт. Тиврів з 1 по 6 клас. Вихованням дитини в зазначений період займалась мати. Батько дитини [PERSON] за період навчання доньки не цікавився вихованням та навчанням дитини, жодного разу не приходив до навчального закладу, не вів телефонних розмов із класним керівником. [PERSON] , [INFO] , з 21.09.2006 року визнаний інвалідом ІІІ групи з дитинства. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 15708, його основний діагноз: легкий когнітивний розлад (F06.7), епілепсія, неуточнена, без згадки про фармакорезистентну епілепсію (G40.90). Лікувався в стаціонарі з 17.09.2024 року по 03.10.2024 року. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики. З 01.10.2024 року до 31.03.2025 року отримував державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства, розмір якої загалом 7\~083, 00 грн. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Вінниці і отримує пенсію по втраті годувальника, розмір якої за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року включно загалом склав 7\~083, 00 (1 1780, 50 грн. щомісяця.). Згідно повідомлення Департаменту соціальної політики від 11.04.2025 року, [PERSON] відповідно до визначеної ІІІ групи рухової активності, умов договору про надання соц.послуг, індивідуального плану надання соц.послуги догляду вдома та затвердженого графіка, надається соціальна послуга 2 рази на тиждень. Як було встановлено в судовому засіданні, після розірвання шлюбу між сторонами відповідач припинив спілкування із донькою [PERSON] , не цікавився її життям та здоров`ям, не займався вихованням. У письмовому відзиві відповідач [PERSON] визнав позов і визнав обставини, викладені позивачем, проте повідомив, що дитина тривалий час перебуває в Польщі і наміру повертатись в Україну не має. Він намагався спілкуватись із дитиною через месенджер, але отримав негативний відклик від дитини. Вважає, що дитина сама не бажає спілкуватись з ним, а через вади здоров`я і перебування доньки в Польщі він не може налагодити з нею контакт. Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 14.05.2025 року судом зареєстровано клопотання представника органу опіки та піклування Вінницької міської ради Томчук О.В. про витребування відповідного висновку за місцем реєстрації дитини та про виключення служби у справах дітей ВМР з числа учасників процесу. Повідомила, що дитина не проживає та не зареєстрована на території Вінницької міської ради, тому у органу повноважень щодо надання письмового висновку немає. Оскільки мати та дитина зареєстровані на території Тиврівської селищної ради, з метою сприяння створенню належних умов для захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] , 2007 р.н., суд залучив до участі в справі службу у справах дітей Тиврівської селищної ради для висловлення думки щодо пред`явленого позову та надання відповідного висновку. 09.06.2025 року судом зареєстровано відповідь служби у справах дітей Тиврівської селищної ради на виконання ухвали суду від 29.05.2025 року, згідно якої надати висновок неможливо, оскільки дитина не проживає на території Тиврівської селищної територіальної громади з 2018 року. Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до\~ст.\~155\~СК України здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 2\~ст.\~157\~СК України\~визначено,\~що той\~з батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний брати\~участь у\~її вихованні\~і має\~право на\~особисте спілкування з нею. Згідно\~ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в\~постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав»\~роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В судовому засіданні було встановлено, що донька [PERSON] постійно проживає з матір`ю. Батько донькою не цікавиться, не бачиться з нею, ніяким чином не піклується про доньку, її здоров`я, розвиток, навчання, добробут, підготовку до самостійного життя, не приймає участі в її матеріальному утриманні додатково. Фактично відповідач самоусунувся від догляду та виховання своєї доньки [PERSON] . Така поведінка батька свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Враховуючи наведені обставини, надані суду докази в сукупності, письмові пояснення відповідача і визнання ним позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу свідомо ухилявся від виконання батьківського обов`язку, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини доньки [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved