Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

08 травня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою 23-х років, посилаючись на те, що дочка [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка. Дочка перебуває на утриманні позивача. Позивач не в змозі самостійно утримувати дочку, оскільки її заробітна плата складає 15000,00 грн. на місяць, інших доходів позивач не має. Дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальну допомогу на дочку позивачці не надає. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації, відзив на позов до суду не подав. Третя особа у судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] , є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050388747. (а.с.4-6) [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, термін навчання з 02.09.2024 року по 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою №266 від 31.03.2025. (а.с. 9) Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень які містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом враховується те, що відповідач є військовослужбовцем, дочка позивача [PERSON] є студенткою 1 курсу, денної форми навчання Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років, що буде відповідати інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного, суд вважає, що доводи позовної заяви знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved