Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник позивача ТОВ "ФК "Ейс" Тараненко А.І. через систему "Електронний суд" звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь 71 172 гривні 20 копійок заборгованості за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021, суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та 7 000 гривень витрат на оплату правової допомоги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 839711206 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Відповідно до кредитного договору відповідачеві були перераховані грошові кошти в розмірі 17 000 гривень на банківську картку № [NUMBER] . 28.11.2018 ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' (Клієнт) та ТОВ ''Таліон Плюс'' (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Відповідно до реєстру прав вимоги № 167 від 04.01.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' до ТОВ ''Таліон Плюс'' перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 45 842 гривні 20 копійок. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01. В подальшому ТОВ ''Таліон Плюс'' та ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 яким продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2022 включно та №3 від 30.12.2022 - яким продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ ''Таліон Плюс'' до ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 54 172 гривні 20 копійок. 29.05.2025 ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' та позивач уклали договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №839711206 від 29.10.2021. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу№ 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 71 172 гривні 20 копійок. Просять стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 01 липня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання 29 липня 2025 року та 15 вересня 2025 року не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за адресою місця проживання відповідача зазначеною позивачем у позовній заяві та адресою зареєстрованого місця проживання, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1531595 від 01.07.2025, конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи на 15 вересня 2025 повідомлявся, також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Норми статтей 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також статтями 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінінї № 839711206 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 17 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених у даному договорі. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора [NUMBER]. Зокрема, 29.10.2021 о 08:02:14 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку ''Так'', що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до правил та Закону України ''Про електронну комерцію'', що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. (а.с. 36 зворотня сторона - 39) Згідно платіжного доручення № a6954dd3-12ff-46c6-bf82-390540a3743729.10.2021 ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' перерахувало грошові кошти в сумі 17 000 гривень на банківську карту відповідачки № [NUMBER]. (а.с. 11) Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021. (а.с. 73-76) 28.11.2019 ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' та ТОВ ''Таліон Плюс'' уклали додаткову угоду №19, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти п.8.2 Договору в наступній редакції: "8.2 строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором". При цьому інші умови договору залишилися без змін. (а.с. 78 зворотня сторона) 31.12.2020 між ТОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' та ТОВ ''Таліон Плюс'' укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором". (а.с. 79-82) 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. (а.с. 84) 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно. (а.с. 84 зворотня сторона) 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. (а.с. 85) Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №167 від 04.01.2022 ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021, боржник [PERSON] , сума заборгованості по основному боргу 17 000 гривень, 28 842 гривні 20 копійок заборгованість по відсотках, 45 842 гривні 20 копійок загальна заборгованість та 6 800 гривень сума фінансування. (а.с. 71-72) 05.08.2020 між ТОВ ''Таліон Плюс'' та ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' укладено договір факторингу № 05/0820-01. (а.с. 64-66) В подальшому ТОВ ''Таліон Плюс'' та ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 яким продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2022 включно, всі інші умови залишились без змін та №3 від 30.12.2022, яким продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' набуло право вимоги за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021, боржник [PERSON] , сума заборгованості по основному боргу 17 000 гривень, 54 172 гривні 20 копійок заборгованість по відсотках, 71 172 гривні 20 копійок загальна заборгованість. (а.с. 62) 29.05.2025 ТОВ ''ФК ''Онлайн Фінанс'' та позивач уклали договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021. (а.с. 56-59) Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ "ФК "Ейс" набуло право вимоги за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021, боржник [PERSON] , сума боргу 71 172 гривні 20 копійок, 17 000 гривень прострочене тіло кредиту, 54 172 гривні 20 копійок прострочені відсотки та 356 гривень - сума фінансування. (а.с. 54) Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунка за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021 заборгованість становить 71 172 гривні 20 копійок, з яких: 17 000 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 54 172 гривні 20 копійок - прострочена заборгованість за процентами. Станом на 05.06.2025 ТОВ "ФК "Ейс" повідомляє, що заборгованість за кредитним договором не погашена. (а.с. 46-49) Крім того, як вбачається із інформації АТ "Універсал Банк" від 25.07.2025 № БТ/Е-8592 на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 20.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] , що належала [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) було зарахування коштів у сумі 17 000,00 грн. Додатково повідомляємо, що кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація, щодо призначення, та рахунків відправників. Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] , та знаходився в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Повний номер рахунку маска-картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), на який зараховано кошти - [NUMBER] ( [NUMBER] ). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті кошти в повному обсязі. Окрім того встановлено, що усі документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору між сторонами та наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № 839711206 від 29.10.2021 у розмірі 71 172 гривні 20 копійок, з яких: 17 000 гривень - заборгованість за сумою кредиту та 54 172 гривні 20 копійок - заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума заборгованості. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7 000 гривень, які підтверджуються: Договором про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 44-45), додатковою угодою № 25770501187 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 43), витягом з акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 42), протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 45 зворотня сторона), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 (а.с. 41) та ордером серія АА № 1584606 (а.с. 87 зворотня сторона). Крім того, при зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 19763 від 26 червня 2025 року в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved