Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

17 червня 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 25.09.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір №25.09.2024-100002005, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. на 140 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 11.02.2025 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % за день за ставкою «Економ». 25.09.2024 року Позивач видав Відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн., чим виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Проте, Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати коштів за користування кредитом у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у Відповідача виникла заборгованість, яка станом на дату звернення до суду із позовом становить 13 308,96 грн., з яких: 4 847,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 428,96 грн. - заборгованість за відсотками, 212,70 грн. - заборгованість за комісією, 2 820,00 грн. - заборгованість за неустойкою. У зв`язку з вищевикладеним, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 13 308,96 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 24.09.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25.09.2024-100002005, який підписано Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Комісія за надання кредиту становить 1 200,00 грн. Також Відповідачем підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту про умови кредитування. Відповідно до умов вказаного Договору, Позичальнику надано кредит у розмірі 6 000,00 грн., загальним строком на 140 днів, з терміном повернення до 11.02.2025, Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ» (14 днів). Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом, залишку кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. ТОВ «Споживчий центр» належно виконало умови кредитного договору, надавши Відповідачу кредитні кошти у сумі 6 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.09.2024 року. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. Згідно з розрахунком заборгованості, Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість станом на дату звернення до суду із позовом у загальному розмірі 13 308,96 грн., що складається з: 4 847,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 428,96 грн. - заборгованість за відсотками з 25.09.2024 по 11.02.2025, 212,70 грн. - заборгованість за комісією, 2 820,00 грн. - заборгованість за неустойкою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженими договорами позик. За приписами п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Водночас, суд звертає увагу, що Позивач не надав суду жодних розрахунків на підтвердження заявленої суми заборгованості за неустойкою у розмірі 2 820,00 грн. Тому, оскільки Позивач не довів право нараховувати заборгованості за неустойкою під час дії воєнного стану, суд вважає, що такі суми стягненню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 10 488,96 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1 909,12 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial