Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 31 серпня 2023 року № 09966-08/2023 у розмірі 16 800 гривень, судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 серпня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 09966-08/2023, згідно з умовами якого відповідач отримала 3500 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалася повернути кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору на повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 16 800 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 3 500 гривень; заборгованості за відсотками -13 300 гривень. 29 січня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 29012024-1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором № 09966-08/2023 від 31 серпня 2023 року. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, відзив на позовну заяву не подала. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 31 серпня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 09966-08/2023, відповідно до умов якого Товариство надало Клієнту фінансовий кредит у розмірі 3500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим Договором, кредит надається строком на 360 днів, термін повернення кредиту 24 серпня 2024 року, фіксована процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту (а.с. 15-19). Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-7745, протягом одного робочого дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно з п. 3.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. 31 серпня 2023 року [PERSON] заповнила Заявку-анкету Клієнта на отримання фінансового кредиту, яка містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта, адресу реєстрації та проживання, адресу електронної пошти, номер мобільного телефону, соціальний статус, місце роботи, розмір доходу, номер картки отримувача (а.с. 14-15). Заявка-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту, Договір та Паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2576. Підписанням договору відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Згідно з довідкою про ідентифікацію [PERSON] , з якою укладено договір № 09966-08/2023 від 31 серпня 2023 року, ідентифікована ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось одноразовим ідентифікатором W2576, що відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 24 на звороті). Відповідно до листа № 3426_250416092315 вiд 16 квітня 2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» про успішність перерахування коштів 31 серпня 2023 року на платіжну картку клієнта [NUMBER] на суму 3500 гривень (а.с. 25 на звороті). 29 січня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 29012024-1, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 09966-08/2023 від 31 серпня 2023 року (а.с. 26-31). Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 29012024-1 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 16 800 гривень, з яких: сума кредиту - 3 500 гривень; сума заборгованості по відсотках - 13 300 гривень (а.с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 09966-08/2023 від 31 серпня 2023 року загальна заборгованість [PERSON] складає 16 800 гривень, з яких: тіло кредиту - 3 500 гривень; відсотки - 175 гривень, прострочені відсотки - 13 125 гривень (а.с. 23). Позивачем направлялася досудова вимога на адресу відповідача [PERSON] з повідомленням про відступлення права вимоги та порядок погашення заборгованості за Кредитним договором № 09966-08/2023 від 31 серпня 2023 року, проте зазначена вимога залишена відповідачем без виконання (а.с. 33). Згідно з інформацією, наданою АТ «Ощадбанк» на запит суду, 13 жовтня 2022 року на ім`я [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] , на який відповідно до платіжної інструкції (МО) № 1366578435226 від 01 вересня 2023 року зараховано переказ коштів на суму 3 500 гривень (а.с. 69-71). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає, що передбачено ст. 1077 ЦК України. За прямою нормою п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі 3 500 гривень підтверджується інформацією наданою АТ «Ощадбанк». Відповідач [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором від 31 серпня 2023 року № 09966-08/2023 не виконала. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 09966-08/2023 від 31 серпня 2024 року, первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» нараховувались відсотки фіксованою процентною ставкою 2,5% до 29 січня 2024 року (до відступлення права вимоги). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 3498-ХІ (далі - Закон № 3498-ХІ), відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зазначений Закон № 3498-ХІ набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ХІ установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи те, що кредитний договір було укладено 31 серпня 2023 року, тобто до набрання чинності Законом № 3498-IX, до спірних правовідносин підлягає застосуванню п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 7), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 01 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі Салабай О.В. та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0103 (а.с. 36 на звороті). Відповідно до детального опису наданих послуг за договором про надання правової допомоги та замовлення до Договору від 15 квітня 2025 року та рахунку на оплату від 25 квітня 2025 року АО «Апологет» витрачено на послуги 06 годин 30 хвилин, вартість наданих послуг складає 7 000 гривень (а.с. 37, 38). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 500 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved