Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Холодногірського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, укладений 14 серпня 2013 року та зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління, актовий запис №297, а також просила визначити місце проживання дітей з позивачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відносини між подружжям погіршились через різні погляд на сімейне життя, ведення спільного господарства та побуту. Шлюб наразі існує формально, примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу позивачка просила повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням ) сторін. 05 вересня 2025 року до канцелярії суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій [PERSON] просила тільки розірвати шлюб між сторонами, від позовної вимоги щодо визначення місця проживання дітей відмовилась. 05 вересня 2025 року через електронний суд від представника відповідача [PERSON] адвоката Кунець С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечували, шлюб просили розірвати. Позивач в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Представник відповідача адвокат Кунець С.В. у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. 14 серпня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління, актовий запис №297, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2013. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що відповідно до ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб та судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб існує формально, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає. Той факт, що сторони мають неповнолітніх синів,\~ само по собі не може бути підставою для відмови в розірванні шлюбу, оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалась, розірвання шлюбу не впливає на права та обов`язки батьків по відношенню до дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Позивач заявила про повернення дошлюбного прізвища « [PERSON] ».

Outcome: approved