Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

15 серпня 2025 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] ( [ADDRESS] ) з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. До участі в справі в якості заінтересованої особи було залучено - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (м. Київ, вул.. Бульварно - Кудрявська, 16). В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] з 06.07.1992 р. прийнятий на посаду викладач по класу гітари в Маріупольську дитячу музичну школу №1. 17.06.1992 р. дана школа була переіменована в дитячу школу мистецтв. 29.07.2005 р. [PERSON] був звільнений з даної школи за власним бажанням. 06.05.2025 р. [PERSON] звернувся за місцем свого проживання до відділу обслуговування громадян №3 (Деснянський район) Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з метою отримання пенсії за віком. [PERSON] призначили пенсію за віком (пенсійна справа №2628400255593), але не було враховано період трудового стажу з 17.06.1992 р. по 29.07.2005 р. у зв`язку з тим, що наказ № 97 від 06.07.1992 р. про прийняття на посаду написаний іншим кольором ручки та при звільненні з посади в графі 3 трудової книжки не зазначено посаду особи, яка виносила наказ чи зробила запис. З того часу, шляхом звернення за інформацією та запитами позивачу самостійно не вдалося з`ясувати ніякої інформації, яка б допомогла б йому підтвердити факт роботи на даному підприємстві та надати необхідні докази, які б були прийняті управлінням пенсійного фонду для врахування даного періоду стажу роботи для призначення пенсії. Самостійно відновити інформацію чи отримати додаткові документи не вбачається можливим, оскільки дана школа наразі перебуває під тимчасовою окупацією на тимчасово окупованій території (м. Маріуполь). З огляду на дані обставини позивач змушений звернутися до суду для встановлення факту перебування у трудових відносин на підприємстві з 1992 року по 2025 рік для зарахування цього періоду до трудового стажу та в подальшому призначення пенсійного забезпечення за стажем з врахуванням трудового стажу. Зарахувавши до страхового стажу період роботи заявника з 06.07.1992 по 29.07.2005 в Маріупольській дитячій школі мистецтв страховий стаж позивача буде складати понад 38 років ( а не 25 років, як вказано в пенсійній справі), який буде враховуватися при нарахуванні пенсії за віком. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Представник заявника в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримала та просили її задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві - у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] від 01.07.1986 року заявник прийнят: з 06.07.1992 р. на посаду викладача по класу гітари в Маріупольській дитячу музичну школу №1. 17.06.1992 р. дана школа була переіменована в дитячу школу мистецтв. 29.07.2005 р. [PERSON] був звільнений з даної школи за власним бажанням. Записи завірені підписами відповідальних осіб та печатками установ, в тому числі скріплені печаткою Міністерство культури України, мають посилання на номери та дати наказів. 06.05.2025 р. [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з метою отримання пенсії за віком. Згідно з даними електронної пенсійної справи №2628400255593 [PERSON] на підставі заяви від 06.05.2025 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.12.2021. Відповідно до наданої заявником роздруківки страховий стаж заявника склав 34 роки 9 місяців 7 днів. Заявник зазначив, що під час призначення йому пенсії не було враховано період трудового стажу з 17.06.1992 р. по 29.07.2005 р. у зв`язку з тим, що наказ № 97 від 06.07.1992 р. про прийняття на посаду написаний іншим кольором ручки та при звільненні з посади в графі 3 трудової книжки не зазначено посаду особи, яка виносила наказ чи зробила запис. Отже, спірним у цій справі є зарахування періоду роботи з 17.06.1992 по 29.07.2005 роки та віднесення роботи заявника на посаді викладача в дитячій музичній школі та дитячій школі мистецтв до педагогічного стажу. Вирішуючи справу, суд зазначає, що за приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що при обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме положеннями Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ). Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, враховуючи, що заявник з об`єктивних причин не може підтвердити у позасудовому порядку факт трудових відносин на підприємстві та звільнення у період 1992-2005 р., суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved