Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить оголосити її сина [PERSON] , [INFO] , померлим за обставин, що загрожували йому смертю, під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області в результаті артилерійського та мінометного обстрілів підрозділами Збройних Сил Російської Федерації 21.07.2024. Подана заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відсутність можливості отримати свідоцтво про смерть сина є перешкодою для реалізації її спадкових прав та отримання виплат. На адресу заявника 28.07.2024 надійшов лист-оповіщення від [INFO] про її безвісти зниклого сина, а саме, що її син гранатометник 3 маханізаторського відділення 3 механізаторського взводу 2 механічної роти механічного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] під час виконання бойових завдань в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області, зник безвісти. Згідно уточненої заяви просила оголосити [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), громадянина України, особи чоловічої статі, уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, померлим за обставин, що загрожували йому смертю, під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Торецьк, Бахмутського району, Донецької області в результаті артилерійського та мінометного обстрілів підрозділами збройних сил російської федерації [INFO] . Датою смерті [PERSON] вважати [INFO] , який помер у віці 45 років, місцем смерті: район населеного пункту Торецьк, Бахмутського району, Донецької області. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.02.2025 відкрито провадження в справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Військова частина [NUMBER] , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення особи померлою. Заявник [PERSON] та її представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити у повному обсязі. Військова частина [NUMBER] як заінтересована особа 21.02.2025 подала до суду свої письмові пояснення за заяву, в якій вважає, що оскільки у разі набрання законної сили рішення про оголошення [PERSON] померлим, у військової частини [NUMBER] виникне обов`язок по виключенню останнього зі списку особового складу військової частини, представник військової частини просилв суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.03.2025 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, заслухавши представника заявника, заявника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження сергії [NUMBER] (а.с.7) Відповідно до сповіщення сім`ї №193 від 28.07.2024 [INFO] про безвісти зниклого гранатометника 3 механічного відділення 3 механічного взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойових завдань в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області останній зник безвісти (а.с.14). Відповідно до акту службового розслідування від 01.09.2024 № 1258, згідно з бойовим розпорядженням командира військової частини [NUMBER] №177/2/8011дск від 13 липня 2024 року особовий склад 1 механізованого батальйону зайняв оборонні рубежі у визначеному районі на позиції поблизу населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. Відповідно до бойового наказу каомандира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] №1183/1/1 від 15 липня 2024 року група військовослужбовців 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйон, серед яких був солдат [PERSON] , близько 01 год 00 хв 16 липня 2024 року зайняли позицію біля населеного пункту Торецьк, СП ДАША. [INFO] близько 18 год 01 хв - 18 год 12 хв відбувся артелирійський обстріл та обстріл з міномету калібру 120 мм вказаної позиції з боку збройних формувань Російської Федерації, в результаті обстрілу [PERSON] зник (а.с.15-23). Згідно частини 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Таким чином можливість оголошення особи померлою обумовлена тривалою відсутністю її у місці постійного проживання. Відповідно до доктрини цивільного права у випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою має місце умовна презумпція смерті (немає підстав вважати її живою), а у випадку оголошення її померлою безумовна презумпція смерті (є підстави, що дають припустити її смерть). Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94 цс 24 сформулював такі правові висновки. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії РФ проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»). За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі): -воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; -район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другійстатті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Відповідно до Акту службового розслідування за фактом безвісти зниклого військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , що мало місце 21.07.2024, встановлено, що 21.07.2024 виконуючи бойове розпорядження розпорядженням командира військової частини [NUMBER] №177/2/8011дск від 13 липня 2024 року особовий склад 1 механізованого батальйону зайняв оборонні рубежі у визначеному районі на позиції поблизу населеного пункту Торець Бахмутського району Донецької області. Відповідно до бойового наказу каомандира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] №1183/1/1 від 15 липня 2024 року група військовослужбовців 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйон, серед яких був солдат [PERSON] , близько 01 год 00 хв 16 липня 2024 року зайняли позицію біля населеного пункту Торецьк, СП ДАША. [INFO] близько 18 год 01 хв - 18 год 12 хв відбувся артилерійський обстріл та обстріл з міномету калібру 120 мм вказаної позиції з боку збройних формувань російської федерації в результаті обстрілу [PERSON] зник.(а.с.15-23) Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 27.07.2024 № 207 наказано вважати таким, що зник безвісти 21.07.2024, під час виконання обов`язків військової служби солдата [PERSON] , гранатометника 3 механічного відділення 3 механічного взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] (зворотня сторона а.с.20). З наведеного вбачається, що [PERSON] дійсно зник безвісти під час проведення активних бойових дій в зоні проведення активних бойових дій за обставин, що надають підстави припускати його смерть під час обстрілу. Разом з тим, з акту службового розслідування вбачається, що територією зникнення солдата [PERSON] є територія (район) населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. Оскільки [PERSON] пропав безвісти внаслідок збройної агресії РФ проти України, до правовідносин підлягають застосуванню норми частини другої статті 46 ЦК України, які передбачають, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Згідно даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, та є чинним станом на час вирішення справи судом, щодо наведеного пункту Торецьк Донецької області є наступна інформація Торецька міська територіальна громада за винятком с-ще Озарянівка, с-ще Курдюмівка, с-ще Шуми, код UA14020110000075529, дата виникнення можливості бойових дій 24.02.2022, дата припинення можливості бойових дій 06.08.2024. Враховуючи наведене, суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану проти російських окупантів, тобто, за обставин, що загрожували йому смертю. З приводу дати смерті, враховуючи положення ч. 3 ст. 46 ЦК України, за якими фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті, суд дійшов висновку, що датою смерті [PERSON] , [INFO] , слід вважати [INFO] . Суд, вивчивши заяву [PERSON] та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Як передбачено ч. 2 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку зі збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Outcome: approved