Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Рижов Д.В., через систему «Електронний суд» звернувся 22.07.2025 до суду з указаним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 93784, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 75338,36 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування, укладеного з акціонерним товариством «Альфа-банк» (далі по тексту АТ «А-Банк») у розмірі 75338,36 грн. На виконання даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко\~А.С. відкрито виконавче провадження № 68019137, у рамках якого на все майно позивача накладено арешт, про що він випадково дізнався в червні 2025 року при оформлення пенсії за віком. Із виконавчим написом позивач не згоден та вважає, що він не підлягає виконанню, оскільки вчинений приватним нотаріусом із грубим порушенням чинного законодавства України та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема, за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості та з порушенням процедури його вчинення. Нотаріус не пересвідчився, що сума заборгованості є безспірною та наявні правові підстави для її стягнення, зокрема що заборгованість виникла на підставі нотаріально посвідченого договору, що боржник був повідомлений про борг та отримав письмову вимогу про його погашення. У зв`язку з цим, представник позивача просив суд позов задовольнити. Ухвалою судді від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» Арсеміковою І.В. 25.08.2025 подано відзив на позовну заяву, де вона зазначає, що на виконання вимог закону відповідачем було надано приватному нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Оскільки позивачем не зазначено жодної обставини на доведення протилежного, тому існуючу заборгованість можна вважати безспірною. Разом з позовом представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які підтверджують оплату коштів адвокату. Сторони, треті особи та їх представники до суду не з`явилися. Від представника позивача Рижова Д.В. надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач ТОВ\~«Вердикт Капітал» повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, як засобами поштового зв`язку так і шляхом надіслання судової повістки до електронного кабінету в системі «Електронний суд», але участі представника у засіданні не забезпечено. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко\~А.С. надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк\~О.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, письмових пояснень по суті позовних вимог не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний сторонами спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення сторін та третіх осіб, суд розглядає справу на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 93784, яким звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 600268115, укладеним із АТ «А-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги № 1 від 21.06.2016 є ТОВ\~«Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги №2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ\~«ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги 316-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Боржником опущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період із 16.01.2019 по 10.06.2021, сума заборгованості складає 74688,36 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 30449,36 грн, строкова заборгованість за комісією 2552,28 грн, строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 28592,27 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 13094,45 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом зі стягувача стягнуто плату 650,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 75338,36 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. від 29.12.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 68019137 із виконання виконавчого напису від 15.07.2021 № 93784, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Стягувачем є ТОВ\~«Вердикт Капітал», боржником - [PERSON] . Також, у рамках цього виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову від 29.12.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову від 29.12.2021 про стягнення з боржника основної винагороди, постанови від 19.01.2022 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постанову від 28.06.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, постанову від 20.05.2025 про арешт коштів боржника. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, із метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону\~України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, постановах ВП ВС від 15.01.2020 у справі №\~305/2082/14-ц та від 02.07.2019 у справі №\~916/3006/17. Як слідує з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, він виданий щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.09.2013 № 600268115, укладеним із АТ «А-Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору відступлення прав вимоги № 1 від 21.06.2016 до ТОВ «Кредитні ініціативи», після цього на підставі договору відступлення прав вимоги від 26.12.2018 № 2019-ІКІ/ВЕСТА до ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», після цього на підставі договору відступлення прав вимоги від 16.01.2019 № 316-01/19/1 до ТО \~«Вердикт Капітал». Період заборгованості з 16.01.2019 по 10.06.2021, загальний розмір 75338,36 грн. Із тексту оспорюваного виконавчого напису слідує, що приватний нотаріус, при вчиненні нотаріальної дії, керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акта стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017, отже і п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», також втратив чинність із цього дня. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду. Як встановлено судом у даній справі, оскаржений виконавчий напис вчинено нотаріусом 15.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк\~О.В., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Доказів того, що укладений між фінансовою установою та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічних висновків дійшов ВС у постановах від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц, від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 та від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17. Крім цього, заслуговують на увагу доводи позивача щодо не направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що унеможливило обізнаність з такою заборгованістю та її запереченням. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Оскільки вказаних вимог при вчиненні виконавчого напису не дотримано, документи на підтвердження дотримання вказаних вимог ні відповідачем, ні приватним нотаріусом суду не надано, що свідчить про існування самостійної та достатньої підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №\~554/6777/17-ц. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що вимоги ТОВ\~«Вердикт Капітал» до [PERSON] , за якими видано виконавчий напис нотаріусом, на момент звернення стягувача з заявою до нотаріуса, не були безспірними, при видачі виконавчого напису нотаріусом вказана обставина не була перевірена, порушено процедуру видачі виконавчого напису, а тому, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 1816,80 грн (1211,20 грн за подання позовної заяви до суду та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача не порушувалося, докази понесення таких витрат у матеріалах справи відсутні. Застосовані судом заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали від 24.07.2025, на підставі ч. 7 ст. 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, або ж можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи раніше цього строку.

Outcome: approved