Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

виклад позицій\~позивача: позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Залозецької селищної\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в порядку\~спадкування за законом після померлого [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, так як нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися для захисту своїх прав в суд. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Досліджені докази. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до Залозецької\~селищної ради\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно в\~порядку спадкування\~за законом підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 липня 2000 року виданим виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №20. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 0,40 га, з них площею 0,1453 га із кадастровим номером 6122655300:02:001:0680 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] ; площею 0,1341 га із кадастровим номером 6122655300:01:001:1114 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; площею 0,1118 га із кадастровим номером 6122655300:01:001:1115 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ТР № 2690, від 30 січня 1998 року. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. \~ \~В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої \~черги \~є, \~в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина \~і \~батьки (усиновителі) \~померлого. \~\~ Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній \~конторі \~за \~місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. Звернувшись у Зборівську нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не може пред`явити правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує її право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази\~у справі,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає до\~задоволення приймаючи\~до уваги,\~що позивач\~є спадкоємцем\~майна згідно\~закону і\~прийняла спадщину,\~до неї\~правомірно перейшли\~права та\~обов`язки\~(спадщина)\~та інші\~особи не\~претендують на\~спадок. Крім цього, враховуючи те,\~що у\~позивача існують\~перешкоди для\~оформлення спадкових\~прав у\~нотаріальному порядку,\~тому суд\~вважає за\~можливе визнати\~за нею\~право власності\~на спадкове\~майно.\~З огляду\~на наведене,\~позов підлягає\~задоволенню.

Outcome: approved