Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач [PERSON] 19.08.2025 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла 21.08.2025 року та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 5510, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Ялинкувате Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з прибудовою «а1» загальною площею 95,2 кв. м., з котрої житлова площа 51,6 кв. м. та нежитлова площа 43,6 кв. м., господарських будівель трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), вбиральні (позначена у технічній документації літерою Г), та господарських споруд погреба (позначений у технічній документації літерою Е), криниці (позначена у технічній документації літерою К), огорожі № 1, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з усіх відповідачів пропорційно судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у загальному розмірі 1 211 грн. 20 коп., позивач [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Ялинкувате Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області у віці 81 року помер батько сторін у справі - [PERSON] , який за життя розпорядився усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 06.11.2002 року у с. Ялинкувате Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області Губаль В.А. , номер у реєстрі 24, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, інші речі, заповів своєму сину - позивачеві [PERSON] .. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом, у тому числі й на належне йому право на спірне домоволодіння. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому він прийняв спадщину та не відмовився від неї, а інших спадкоємців за заповітом немає, як і немає осіб, які б претендували на обов`язкову частку незалежно від змісту вказаного заповіту та прийняли спадщину. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння позивач [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 04.02.2025 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивач [PERSON] змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач 1 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього та до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подав. Однак зазначений відповідач у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за його відсутності, одночасно зазначив про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначений відповідач вказав також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідачка 2 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідачка 3 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідачка 4 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідачка 5 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідачка 6 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Заяви та клопотання учасників справи. Відповідач 1 [PERSON] 08.09.2025 року засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 09.09.2025 року за вх. № 6017, в якій одночасно просив проводити підготовче засідання у цій справі за його відсутності, обізнаний із наслідками визнання ним позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідачка 2 [PERSON] 08.09.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 09.09.2025 року за вх. № 6009, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідачка 3 [PERSON] 08.09.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 10.09.2025 року за вх. № 6051, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідачка 4 [PERSON] 08.09.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 09.09.2025 року за вх. № 6016, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідачка 5 [PERSON] 08.09.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 10.09.2025 року за вх. № 6050, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідачка 6 [PERSON] 08.09.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 10.09.2025 року за вх. № 6053, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Позивач [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Павкович О.В., 11.09.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву про проведення підготовчого засідання у цій справі за його відсутності та відсутності його представниці - адвокатки Павкович О.В.. Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 21.08.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 11.09.2025 року, 11:30 год.. Витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 20/2025, заведеної 21.01.2025 року після смерті [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у с. Ялинкувате Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.09.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів засобами поштового зв`язку до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 20/2025, заведеної 21.01.2025 року після смерті [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у с. Ялинкувате Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області, разом із супровідним листом, що був зареєстрований у діловодстві за вх. № 6069. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного у ній підготовчого засідання. Судом також було задоволено заяви усіх сторін про проведення підготовчого засідання за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у підготовче засідання усіх учасників справи, суд не вбачав перешкод для здійснення розгляду цієї справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін у справі й ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Усі заяви та клопотання були вирішені Сколівським районним судом Львівської області у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи у підготовчому засіданні порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких його прав відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторонами у цій справі у позовній заяві та у заяві про визнання позову визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими вони є між собою рідними братами та сестрами, а їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю українці, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі. Судом встановлено, що матір сторін у справі - [PERSON] померла [INFO] у віці 69 років ус. Ялинкувате Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим повторно 13.02.2003 року Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть за № 20 від 18.09.1985 року (копія міститься у справі, а. с. 57). Своєю чергою, батько сторін у справі - [PERSON] , після смерті якого позивач [PERSON] має намір оформити спадщину за заповітом, помер [INFO] у віці 81 року у с. Ялинкувате Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим 17.01.2003 року Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть за № 2 від 17.01.2003 року (копія міститься у справі, а. с. 9). За життя спадкодавець [PERSON] зробив розпорядження щодо належних йому прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема 06.11.2002 року у с. Ялинкувате Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Волосянкіської сільської ради Сколівського району Львівської області Губаль В.А. , номер у реєстрі 24, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався (копія разом із Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі міститься у справі. а. с. 10-11). За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, а також інше майно, заповів своєму синові - позивачеві [PERSON] .. Судом встановлено й те, що позивач [PERSON] , який бажає оформити спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , прийняв спадщину, так як станом на дату смерті останнього проживав та був зареєстрований з ним в одному житлі - по [ADDRESS] , де й проживає та має задеклароване місце реєстрації по даний час, що стверджується довідкою, виданою адміністратором ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Ріжнів О.М. 25.11.2024 року за вих. № 372 (міститься у справі, а. с. 12). Як вбачається з витребуваної від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції спадкової справи № 20/2025, заведеної 21.01.2025 року після смерті [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у с. Ялинкувате Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 58-71), інших спадкоємців за вказаним заповітом, як і осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту вказаного заповіту, та які б у визначені законом строки та порядку звернулися до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з відповідними заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, немає. Відтак, саме позивач [PERSON] за вказаним заповітом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з прибудовою «а1» загальною площею 95,2 кв. м., з котрої житлова площа 51,6 кв. м. та нежитлова площа 43,6 кв. м., господарських будівель трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), вбиральні (позначена у технічній документації літерою Г), та господарських споруд погреба (позначений у технічній документації літерою Е), криниці (позначена у технічній документації літерою К), огорожі № 1, воно збудоване у 1957 році із добудовами у 1970 та 1991 роках, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 02.06.2025 року суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем [PERSON] на замовлення позивача [PERSON] із реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ ТІ01:2345333:4876416:20250611:66:0000:93 (копія містяться у справі, а. с. 15-19), а також Витягом з погосподарської книги № 6 с. Ялинкувате за 2001-2006 роки, сформованим адміністратором ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Ріжнів О.М. 05.08.2025 року за вих. № 25/01.04-1/368 (міститься у справі, а. с. 13). Як уже йшлося вище, позивач [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавця [PERSON] , 21.01.2025 року звертався до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак 04.02.2025 року одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 65/01-16, через відсутність правовстановлюючих документів (копія міститься у справі, а. с. 21). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. При цьому, прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності діючим ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки згадані вище правовідносини виникли до набрання чинності діючим ЦК України, то суд при розгляді даного спору у вказаній частині керується положеннями ЦК Української РСР 1963 року та діючими на той час законодавчими актами. Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом ст. 534 ЦК Української РСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. При цьому, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку (ст. 535 ЦК Української РСР 1963 року). Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений (ст. 541 ЦК Української РСР 1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи у підготовчому засіданні. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивача [PERSON] , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, суд враховуючи також час побудови спірного домоволодіння (1957 рік із добудовами у 1970 та 1991 роках), а також ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачем [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивача [PERSON] як єдиного спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та не відмовився від такої спадщини, у спосіб визнання за ним відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) з прибудовою «а1» загальною площею 95,2 кв. м., з котрої житлова площа 51,6 кв. м. та нежитлова площа 43,6 кв. м., господарських будівель трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), вбиральні (позначена у технічній документації літерою Г), та господарських споруд погреба (позначений у технічній документації літерою Е), криниці (позначена у технічній документації літерою К), огорожі № 1, розташоване за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у с. Ялинкувате Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 1 211 грн. 20 коп. і підтверджуються відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, з урахуванням відповідної позиції цього позивача з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь пропорційно з усіх відповідачів у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять. Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у повному обсязі.

Outcome: approved