Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

26.05.2025 Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Д.Апостола,1) звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] ( місце проживання за адресою: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2016 по 31.07.2021 в сумі 26158,19грн. та судовий збір 3028,00грн. та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок [NUMBER] в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код ЄДРПОУ 05506460. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією\~суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, а також відповідач користується послугами центрального опалення, які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго» . Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Проте, всупереч\~ст. 9 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~та чинних договорів відповідач не виконувала свого зобов`язання щодо оплати за отримані послуги з централізованого опалення, хоча послугами користувалась та від них не відмовлялася. Сума заборгованості у відповідача за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.11.2016 по 31.07.2021 становить в сумі 26158,19грн. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 18.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.16). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283\~ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Згідно 280\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, що інформаційною довідкою №358767114 від 18.12.2023 з реєстру речових прав (а.с.7). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обладнаний будинковим вузлом обліку теплової енергії. Позивачу ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надавались послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин). З 01.12.2021р. з ним укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання. Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Так, відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Цивільним кодексом України,Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005р. № 630 та рішеннями органів місцевого самоврядування. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст.9, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі зобов`язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Також за положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 5 ч.2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до вимог ст. 68 та ч.1 ст. 162 ЖК України наймач і власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплоенергію, електроенергію та інші послуги) за затвердженими у встановленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України). Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і гарячу воду, у разі відмови споживачів оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Виходячи з приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено наступні висновки. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 20.04.2015р. у справі №6-2951цс15. Суд прийшов до висновку, що відповідно до норм закону споживачі зобов`язані сплатити за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.\~Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Згідно з розрахунком позивача за даною адресою у відповідача утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення з 01.11.2016р. по 31.07.2021рю в сумі 26158,19грн. Таким чином, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд погоджується з розрахунком заборгованості позивача у розмірі 26158,19грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Порушене відповідачами цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов в підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи даний позов, суд також вирішує питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та в зв`язку із задоволенням позову вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 3028,00грн. сплаченого позивачем про поданні позову.

Outcome: approved