Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

04 червня 2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в якому просять визнати за кожним із позивачів право власності на частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65.1 кв.м. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 16.03.1995, яке було зареєстровано в БТІ м. Сєвєродонецька Луганської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі права спільної сумісної власності. [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину на його частку квартири, а саме по 1/12 частини квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] .Позивачі на даний час є внутрішньо переміщеними особами. З метою державної реєстрації квартири за адресою: [ADDRESS] , позивачі звернулись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора № 78203409 від 03.04.2025 позивачам було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки від Сєвєродонецької міської військової адміністрації надійшла інформація про відсутність підтвердження реєстрації права власності на зазначену квартиру, здійснену до 01.01.2013. Підставою для відмови вказано те, що до Сєвєродонецької міської військової адміністрації надійшла інформація про відсутність підтвердження реєстрації права власності на зазначену квартиру, здійснену до 01.01.2013. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивачі звернулися до суду з цим позовом у порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року провадження у справі відкрите, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. 11 липня 2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 1995 року, виданого Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі права спільної сумісної власності є співвласниками квартири [ADDRESS] . Як вбачається з даних технічного паспорту на квартиру, це трьохкімнатна квартира, загальна площа дорівнює 65,1 кв.м, житлова площа - 37,6 кв.м., власниками зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , а також витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 07 червня 2016 року, вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кучеренко Є.А . Департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради № 78203409 від 03 квітня 2025 року позивачам було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, через те, що відповідачем не підтверджено реєстрацію права власності у зв`язку з відсутністю паперових носіїв та перебування приміщення БТІ на окупованій території (а.с. 32). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 травня 2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємцями його частки квартири по 1/12 частини вищевказаної квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які отримали свідоцтва про право на спадщину та зареєстрували право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 вересня 2024 року № 3984-IX перейменовано: Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район; місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Пункт 5 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснює, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , право власності зареєстроване у встановленому законом порядку станом на 2003 рік. В той же час на сьогоднішній день за відсутності відповідних підтверджень зареєстрованого права власності відповідним БТІ - позивач позбавлений можливості, як зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку на сьогодні так здійснити інші дії, стосовно майна, що йому належить, а тому позовні вимоги позивачів - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved