Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Кушку О.М. звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт, згідно зі змістом якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачці. Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріуса та оформила спадщину на майно, яке належало [PERSON] на праві приватної власності, про яке було відомо позивачці. Через деякий час позивачка пригадала, що за життя її мати, [PERSON] , розказувала, що під час роботи в КСП «Лановецьке міжгосподарське підприємство по виробництву яловичини», їй була виділена земельна частка (пай), однак вона його належним чином не оформила. На адвокатський запит представника позивачки - адвоката Кушки О.М. до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, від останнього надійшла відповідь, що на ім`я [PERSON] виписувався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0345868 та який був зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лановецькою районною державною адміністрацією по «Лановецькому міжгосподарському підприємству по виробництву яловичини» на території Лановецької селищної ради 24.03.2000 за № 119. Відмітка (підпис) про отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутня. На адвокатський запит [PERSON] до Архівного відділу Кременецької районної військової адміністрації, від останнього надійшла відповідь, що в документах архівного фонду списки з розпаювання та сертифікат на право на земельну частку пай по колективному сільськогосподарському підприємству «Лановецьке міжгосподарське підприємство по виробництву яловичини» на [PERSON] відсутні. Оскільки позивачка, яка прийняла спадщину, не має можливості оформити своє право на спадщину на земельну частку (пай) на підставі сертифікату, виписаного та зареєстрованого на ім`я [PERSON] в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів, а тому вона просить визнати її право у порядку спадкування за заповітом на згадану вище земельну частку (пай). Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, відзиву до суду не подав. Разом з тим, у заяві/клопотанні від 09.04.2025, поданій до суду через систему «Електронний суд», представник відповідача вказав, що позовні вимоги визнає. Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.04.2025. Ухвалою суду від 22.04.2025 витребувано в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Доротюк Р.Р. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , у підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.05.2025. Ухвалою суду від 08.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 травня 2025 року. Ухвалою суду від 29.05.2025 за клопотанням представника позивачки адвоката Кушки О.М. розгляд справи відкладено на 16.07.2025. 16 липня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 31.07.2025. 31 липня 2025 року справа не слухалась у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті. Призначене судове засідання на 04.09.2025. Представник відповідача Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо рішення у цій справі покладається на думку суду, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні 04.09.2025 позивачка та її представник підтримали позов, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивачки, адвокат Кушка О.М., у судовому засіданні подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ним документів із Державного архіву Тернопільської області, архівного відділу Кременецької РВА Тернопільської області, трудового архіву Лановецької міської ради. Пояснив, що сторона позивача не могла подати ці докази суду разом з позовною заявою, оскільки на той час ними не володіла. Зазначені документи були отримані представником позивачки лише у серпні місяці цього року у відповідь на адвокатські запити. Зазначене клопотання судом було задоволено. Стосовно судових витрат, понесених стороною позивача, представник позивача просив залишити їх за позивачкою. У судовому\~засіданні 04.09.2025\~завершено розгляд\~справи.\~Ухвалою суду\~від 04.09.2025\~на підставі\~ч.\~1\~ст.\~244\~ЦПК України\~ухвалення та\~проголошення судового\~рішення відкладено\~на строк\~сім днів,\~до 11.09.2025. Згідно зі ч. 1 ст. 7 ЦПК України\~розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, які у них містяться, заслухавши пояснення учасників справи, встановив фактичні обставини справи і відповідні спірні правовідносини та дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2023, виданим Лановецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 11.10.2023 складено відповідний актовий запис № 323 (а.с.15). За життя [PERSON] працювала у «Лановецькому міжгосподарському підприємству по виробництву яловичини», у зв`язку з чим їй зазначеним підприємством нараховувалася заробітна плата, що підтверджується архівною довідкою про заробітну плату №319/06-06 від 01.08.2025 Трудового архіву Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, з якої вбачається, що у документах архівного фонду Лановецького міжгосподарського підприємства по виробництву яловичини трудового архіву Лановецької міської ради у книгах нарахування заробітної плати за 1983-1989 роки є відомості, про заробітну плату [PERSON] (а.с.156). Як слідує із записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лановецькою районною державною адміністрацією Тернопільської області, на підставі Рішення № 70 від 20.03.2000 р., 24.03.2000 за № 119 було виписано та зареєстровано сертифікат серії ТР № 0345868 на земельну частку (пай) площею 3,60 га по «Лановецькому міжгосподарському підприємству по виробництву яловичини» на ім`я [PERSON] , жительки с. Бережанка. Відмітка (підпис)\~про отримання\~сертифіката на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~ [PERSON] \~у книзі\~реєстрації сертифікатів\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~відсутня,\~з чого\~вбачається,\~що сертифікат\~ [PERSON] \~на руки\~не отримувала (а.с.26). Зі змісту відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на адвокатський запит адвоката Кушки О.М., за відомостями, наявними у секторі №1 відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин убачається наступне: список на розпаювання по Лановецькому міжгосподарському підприємстві по виробництву яловичини у Секторі № 1 Відділу № 2 відсутній; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0345868 на ім`я [PERSON] виписано та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лановецькою районною державною адміністрацією по Лановецьке міжгосподарське підприємство по виробництву яловичини на території Лановецької селищної ради 24.03.2000 за №119; відмітка (підпис) про отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутня; копію списку на розпаювання по Лановецькому міжгосподарському підприємстві по виробництву яловичини надати неможливо, оскільки список на розпаювання у Відділі №2 Сектор№1 відсутній; копію сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0345868 на ім`я [PERSON] надати не можливо, оскільки вищезгаданий сертифікат у Секторі № 1 Відділу № 2 відсутній (а.с.24). Зі змісту відповіді від 03 лютого 2025 року Архівного відділу Кременецької районної військової адміністрації слідує, що в документах архівного фонду списки з розпаювання та сертифікат на право на земельну частку (пай) на [PERSON] відсутні (а.с.29). Як убачається із відповіді Архівного відділу Кременецької РВА Тернопільської області № 03-02/1/4 від 23.06.2025 на запит адвоката Кушки О.М., в документах архівного фонду Лановецького міжгосподарського підприємства по виробництву яловичини протоколи загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства за 2000 рік відсутні (а.с.160). За свого життя, 23 грудня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бережанської сільської ради Лановецького району Тернопільської області Любас А.В., зареєстрований у реєстрі за номером 22, відповідно до якого вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.16). Під час судового розгляду встановлено, що померла [PERSON] була матір`ю позивачки, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.11.2023, свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 05.11.1988 (а.с. 13-14). З матеріалів спадкової справи № 17/2024, відкритої після смерті [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Доротюк Р.Р., убачається, що позивачка після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину на все їй відоме майно за заповітом. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає (а.с.48-133). Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Статтею 2 згаданого вище Закону визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, серед іншого: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року\~№ 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статей\~22,\~23 ЗК України 1990 року\~(у редакції, яка діяла на час прийняття рішення про видачу та реєстрацію сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] ) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акту додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17\~розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі №659/879/17 (провадження № 61-42750 св 18). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями статей 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.09.2021 по справі №227/3750/19. Суд установив, що за свого життя [PERSON] , як працівник Лановецького міжгосподарського підприємства по виробництву яловичини, на підставі рішення Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області №70 від 20.03.2000 набула право на земельну частку (пай) площею 3,60 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки на місцевості, про що свідчить запис №119 від 24.03.2000 про реєстрацію сертифікату серії ТР №0345868 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лановецькою районною державною адміністрацією Тернопільської області. Та обставина, що у Книзі видачі сертифікатів відсутній підпис [PERSON] у графі «підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)», на думку суду, не спростовує тієї обставини, що право на земельну частку (пай) було набуто спадкодавицею у встановленому законом порядку. У день смерті [PERSON] , [INFO] , на підставі положення ч. 2 ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у т.ч. право на земельну частку (пай). Позивачка, як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері, інші спадкоємці - відсутні. Таким чином, до позивачки перейшло у порядку спадкування право на земельну частку (пай). Отже, ураховуючи те, що позивачка має перешкоди в оформленні свого права на земельну частку (пай) через відсутність правопосвідчувального документа (сертифіката) і такі перешкоди можуть бути усунуті лише у судовому порядку, а представник відповідача, який діє в межах своїх повноважень, позовні вимоги визнає і таке визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування є обґрунтованою і її слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторона позивача просить судові витрати понесені при розгляді цієї справи залишити за нею, то з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства понесені судові витрати у цій справі слід залишити за позивачкою. На підставі викладеного вище, статей 16, 316, 321, 328, 392, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, статей 78, 81, 131 Земельного кодексу України,

Outcome: approved