Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У червні 2025 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулося до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який за підсудністю передано до Хорошівського районного суду Житомирської області. Свої вимоги позивач аргументує тим, що 26.09.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №331656, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачці грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., строком на 30 днів, а відповідач зобов`язалася їх провернути та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені Договором. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за даним договором виконало повністю, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та строк, визначений умовами Договору. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитними договором, яка станом на дату укладення договору відступлення права вимоги становила 16398,87 грн., а саме: сума основного боргу 3999,8 грн., сума боргу за процентами 2159,89 грн., сума боргу за пенею та штрафами 9839,18 грн. 12.04.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (нова назва ТОВ «Він Фінанс») було укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором. 18.02.2019 укладено додаткову угоду №12 та на виконання договору факторингу підписано реєстр права вимоги №13 від 18.02.2019 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №331656 від 26.09.2018 перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (нова назва ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість не погасив, а тому ТОВ «ВІН ФІНАНС» просить поновити строк позовної давності для подання позову до суду та стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість в сумі 21461,97 грн., що складаються з: заборгованість за кредитним договором 16398,87 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних 1477,25 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 3585,85 грн. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 02.07.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві міститься вимога про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився також, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлялася завчасно у встановленому законом порядку, однак судові повістки повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 26.09.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] в електронній формі, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», був укладений договір про надання фінансового кредиту №331656. Відповідно до п. 1.1, 1.4. договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 4000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором. 12.04.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» уклали договір факторингу № 1. 18.02.2019 укладено додаткову угоду №12 та підписано реєстр права вимоги №13 від 18.02.2019 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №331656 від 26.09.2018 перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №331656 від 26.09.2018 становить 16398,87 грн., а саме: сума основного боргу 3999,8 грн., сума боргу за процентами 2159,89 грн., сума боргу за пенею та штрафами 9839,18 грн. 25.07.2024 загальними зборами учасників ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» прийнято рішення про зміну назви на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Як визначено у статтях 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України). У статті 1077 ЦК України визначено поняття договору факторингу. Договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом норм діючого законодавства, які регулюють право вимоги, представник позивача повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження, що ТОВ «ВІН ФІНАНС» набуло право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань за договором №331656 про надання фінансового кредиту, укладеного 26.09.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] на підставі договору факторингу № 1, укладеного 12.04.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - Договір). Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на в день підписання ними відповідного Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному Додатку. Пунктом 8.1. визначено, що цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки Сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення печатками (за наявності її у Сторони). У пункті 8.2 Договору передбачено, що його строк починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2018, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Враховуючи вищевказані умови договору, обов`язковим підтвердженням переходу прав вимог за цим договором факторингу є реєстр прав вимоги. У постанові Верховного Суду від 24.04.2018 по справі № 914/868/17 зроблено висновок, що відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги щодо майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Разом з тим, судом встановлено, що Договір факторингу № 1 укладено між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» 12.04.2018, тобто ще до підписання кредитного договору №331656 від 26.09.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . При цьому, до позову долучено копію реєстру прав вимог № 13 від 18.02.2019, тобто складеного поза межами строку дії вказаного вище договору факторингу, відтак за вказаних обставин позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №331656 від 26.09.2018 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у межах строку дії договору факторингу №1 від 12.04.2018. Встановлені обставини свідчать про те, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (нова назва ТОВ «ВІН ФІНАНС») перейшло право вимоги до відповідача від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідно до договору факторингу, тобто не доведено набуття права первісного кредитора. Крім того, позивачем не надано доказів, що первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» на картку відповідача перераховано кредитний ліміт у розмірі, встановленому договором, тобто виконано зобов`язання кредитодавця, передбачені зазначеним договором. Позивачем не долучено ні квитанції про перерахування коштів на картку відповідача, ні виписки про рух коштів по картці чи інших документів. Повідомлення ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 07.05.2025 року містить інформацію про те, що 26.09.2018 року товариством за дорученням ТОВ «Авентус Україна» здійснено успішний переказ коштів на суму 4000,00 грн. на картку [NUMBER] . Однак матеріали позовної заяви не містять жодної інформації про реквізити картки, якою користувався відповідач [PERSON] , також позивачем не використано своє право про витребування відповідної інформації від банківських установ. Таким чином, позивачем не доведено факту виконання ТОВ «Авентус Україна» умов договору про надання коштів, який би породжував обов`язок [PERSON] повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договору, тобто наявності фактичних договірних відносин між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] . Також вимоги позивача про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних, є безпідставними, оскільки відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем не доведено право вимоги на суму заборгованості у розмірі 16398,87 грн., тому безпідставними є вимоги застосування наслідків неналежного виконання грошового зобов`язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі п. 2 ч. 1 ст.141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. З огляду на наведене,

Outcome: dismissed