Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

12 серпня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій зазначено, що на цей час позивач досягла повноліття і навчається на денній формі у Полтавському університеті економіки і торгівлі на платній формі навчання. Оскільки позивач у зв`язку з навчанням не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає, хоча має таку змогу, [PERSON] прохає суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років. Також прохає стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, [PERSON] та її представник, адвокат Галушко С. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги, в тому числі щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 5000,00 грн підтримує та прохає задовольнити. Відповідач, [PERSON] та його представник, адвокат Диких Д. В, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак [PERSON] подала до суду заяву про визнання позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки заявлений розмір витрати не відповідає критеріям реальності, необхідності та розумності. Розгляд справи прохає здійснювати за відсутності відповідача та представника відповідача. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З 19.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Обухівського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано (а.с. 19). Рішенням Обухівського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2016 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повнолітня, починаючи з 26 липня 2016 року (а.с. 20). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю, [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 13). [PERSON] навчається на денній формі навчання у Полтавському університеті економіки і торгівлі, спеціальність «Готельно- ресторанна справа». Термін навчання з 26.08.2024 року по 30.06.2028 року (Наказ про зарахування № 261-С від 26.08.2024 року). Платна форма навчання (фінансування за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб) (а.с. 8-10). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Також, у роз`ясненнях, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року вказано на те, що стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з`ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. Визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що [PERSON] в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки є студентом денної форми навчання, та не має можливості працювати. Жодних доходів позивач не отримує. [PERSON] позов визнав повністю, доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання доньки не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів необхідно проводити з дня подачі позову до суду 12 серпня 2025 року. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір». При цьому, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, то із нього необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, передбаченого законом, а інші 50 відсотків компенсувати за рахунок держави. Також судом установлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу. Так, 08 серпня 2025 року між [PERSON] та адвокатом Галушко Сергієм Станіславовичем укладено договір № 118 про надання правничої допомоги (а.с. 23). Сторони домовились, що вартість однієї години роботи Адвоката при наданні правничої допомоги Клієнту становить 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908,40 грн. Згідно розрахунку витрат на правничу допомогу адвоката, надану до позовної заяви, судом установлено, що адвокатом надано такі послуги: складання та оформлення\~ договору\~ про\~ надання\~ правничої допомоги, його реєстрація\~ - 20 хв (п. 1); правова консультація клієнта - 30 хв (п. 2); ознайомлення з документами, їх аналіз, вивчення та дослідження на предмет доказування, сканування документів 20 хв (п. 3); підготовка позовної заяви та додатків до неї, оформлення ордера на надання правничої допомоги 2 год 30 хв (п. 4); підготовка розрахунку витрати на правничу допомогу адвоката з додатками до нього, оформлення документів, на підтвердження понесення клієнтом судових витрат 1 год (п. 5); складання процесуальних заяв по справі та подання їх до суду, участь в судових засіданнях 1 год (п. 6). Загальна вартість заявлених послуг, відповідно до розрахунку, становить 5147,60 грн, а загальний витрачений час виконання 5 годин 40 хвилин. Узгоджений між сторонами розмір витрат становить 5000,00 грн (а.с. 22). За актом № 1 прийому-передачі правничих послуг і квитанції № 118/1 від 11.08.2025 року судом установлено, що [PERSON] сплатила адвокату за отримані послуги 5000 грн (а.с. 21, 24). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Так, суд звертає увагу, що згідно наданого розрахунку витрат на правничу допомогу адвоката та акту приймання-передачі правничих послуг, а саме пункту 4 «підготовка позовної заяви, додатків до неї» загальною вартістю 2271,00 грн (2 год 30 хв (кількість годин, витрачених на надання зазначених послуг) х 908,40 грн (вартість 1 години наданих послуг). При цьому, за своїм змістом складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у цій справі не вимагає значних зусиль чи глибокого вивчення фактичних обставин, що свідчить про завищеність часу, а отже й вартості її складання. Відтак, суд вважає за необхідне зменшити вартість наданих послуг до 1 години (2 год 30 хв - 1 год 30 хв), що становить 908,40 грн. Також згідно пункту 6 «складання процесуальних заяв по справі та подання їх до суду, участь в судових засіданнях» (дата надання послуг вересень-листопад 2025 року) загальною вартістю 908,40 грн (1 година наданих послуг). Водночас заявлений розмір наданих послуг є завищеним та передчасним, оскільки з моменту відкриття провадження у справі призначалось лише одне судове засідання 17.09.2025 року, в яке представник позивача, адвокат Галушко С. С. не з`явився, а подав заяву від 17.09.2025 року про розгляд справи без участі позивача та її представника, що не потребує значного часу, а тому суд вважає за необхідне зменшити вартість наданих послуг до 30 хв (1 год 00 хв - 30 хв), що становить 454,20 грн.\~ Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката за 3 год 40 хв, витраченого часу за надані послуги адвоката, що становить 3330,80 грн (3 год 40 хв х 908,40 грн). Такі витрати, на переконання суду є об`єктивними та відповідають отриманим позивачем послуг, а тому в зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача у зазначеному розмірі.

Outcome: approved