Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - Тараненко А.І. подав до Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (код ЄДРПОУ: 42986956, юридична адреса: 02090, Київська область, м. Київ, вул. Харківське шосе буд. 19) суму заборгованості за кредитним договором № 187464658 від 17.05.2023 в загальному розмірі 65\~455,02 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 17.05.2023 між ТзОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога та [PERSON] було укладено кредитний №187464658 відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 14 100,00 грн. на умовах визначених у договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором. 17705.2023, первісний кредитор виконав свій обов`язок надавши відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 14 100,00 грн. на банківську картку відповідача № [NUMBER] , яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Отже первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кошти у користування відповідачу, який в свою чергу зобов`язань належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ Таліон Плюс було укладено договір факторингу №28/1118-01, а згідно підписаним реєстром прав вимоги №20 від 18.07.2023 право грошової вимоги до відповідача [PERSON] перейшло до ТОВ Таліон Плюс. 10.10.2024 ТОВ Таліон Плюс та ТОВ ФК Онлайн Фінанс уклали договір факторингу №10/1024-01, на виконання якого підписано реєстр прав вимоги №2 від 10.10.2024 за яким від ТОВ Талион Плюс до ТОВ ФК Онлайн Фінанс відступлено право грошової вимоги до відповідача. 29.05.2025 ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ ФК Ейс уклали договір факторингу №29/05ю25-Е за яким ТОВ ФК Онлайн Фінанс відступив право грошової вимоги на користь ТОВ ФК Ейс. А відповідно до реєстру боржників № б/н від 29.05.2025 ТОВ ФК Ейс набуло право вимоги до відповідача на загальну суму 65 455, 02 грн. Відтак, відповідач має перед ТОВ ФК Ейс невиконанні зобов`язання щодо повернення грошових коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило позивача звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 17.06.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України 17.06.2025 судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 19.06.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак при подачі позовної заяви до суду просив розгляд справи здійснювати у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Суд зі згоди позивача, обумовленою у заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 17.07.2023 між ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога та [PERSON] було укладено кредитний договір №187464658 на суму 14 100, 00 грн. Кредитний договір укладено в формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора MNV99ER2. Згідно п. 2.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 14 100, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом відповідно до умов зазначених у договорі додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. У відповідності п. 2.3 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 14 100, 00 грн. одразу після укладення договору, орієнтована дата повернення якого 16.06.2023 /а.с.63/. Відповідно до п.8.2 кредитного договору процентні ставки є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення до позичальника; п.8.3 кредитного договору визначено, що протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначаються наступним чином: - за період від дати видачі кредиту до 16.06.2023 проценти нараховуються за процентною ставкою 116,80 відсотків річних, що становить 0,32 відсотків від суми кредиту за кожний день користування; - у разі продовження дисконтного періоду, якщо позивач ініціює пролонгацію один або більше разів за період з наступного дня після 16.06.2023 ставка процентів складає 383,25 відстоків річних, що становить 1,05 відсотків від суми кредиту за кожний день використання коштів. Відповідно до п.8.4 після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за ставкою 1087,70 відсотків річних, що становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним /а.с.69-70/. Згідно п.11.1 кредитного договору - договір набирає законної сили з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору діють до повного їх виконання /а.с.73/. Невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Укравши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись його (п.14.1 договору) /а.с.73-74/. Зазначені обставини підтверджуються копіями заявки на отримання грошових коштів в кредит від 17.05.2023 , договору №187464658 від 17.05.2023, паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №187464658 від 17.05.20223,довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сформованою 15.10.2024 року, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». З копії платіжного доручення від 17.05.2023 вбачається, що 17.05.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] на його картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» № 5375-41ХХ-ХХХХ-2317, кошти згідно Договору в сумі 14 100 ,00 гривень. 28.11.2018між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу, за умовами якого перше відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а останнє у свою чергу прийняло права вимоги до боржників, зокрема, до відповідача, про що свідчать копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року з додатками до нього, актів звірок, реєстру прав вимоги №249 від 18.07.2023, платіжних інструкцій. Згідно з підпунктом 1.3. договору факторингу під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому /а.с.133/. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу строк дії договору закінчується 28.11.2019 /а.с.137/. 28 листопад 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено додаткові угоди №19, №26, №27, №31, №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопад 2018 року, відповідно до яких строк дії договору факторингу було продовжено до 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року, 31 грудня 2024 року /а.с. 144-157/. 10.10.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №10/10/2024-01, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується копіями договору факторингу, реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 року, платіжної інструкції /а.с.115-127/. 29.05.2025 між ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ ФК Ейс укладено договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно п.1.2 перехід від ТОВ ФК Онлайн Фінансдо ТОВ ФК Ейс прав вимоги до боржників відбувається в момент підписанням сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2 після чого ТОВ ФК Ейс стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги /а.с.105-114/. Згідно з реєстром боржників від 29.05.2025 за договором факторингу №29/05/25-Е від ТОВ ФК Онлайн Фінанс до ТОВ ФК Ейс перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 65 455, 02 грн. /а.с.102-104/. Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №187464658 від 17.05.2023 вбачається те, що станом на 05.06.2025 відповідачем заборгованість за кредитним договором не погашена та складається з: - 14 100, 00 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; - 51 355, 02 - прострочена заборгованість за процентами /а.с.86/. Звертаючись до суду позивач зазначає, що первинний кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредит у встановленому договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення 17.05.2023 договору кредитної лінії № 187464658 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» що підтверджується наданим позивачем доказами, зокрема копією кредитного договору. Вище вказаний договір містять інформацію про позичальника прізвище, ім`я та по-батькові, індивідуальний ідентифікаційний номер, місце проживання, а також відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення із відповідачем договору кредитної лінії № 187464658 , згідно якого відповідач [PERSON] отримав грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності та беручи до уваги факт невиконання останнім обов`язків по поверненню суми, так, як в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді, відповідач [PERSON] зобов`язання перед кредитодавцями виконав та перерахував у повному обсязі кошти чи виконав інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачем грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами. Суд дійшов висновку про доведеність факту наявності заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості та процентів за користування кредитом, адже підписавши кредитний договір, відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Долучений позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем [PERSON] не спростований іншими розрахунками, а зазначена у ньому інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування кредитором відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договором. А враховуючи той факт, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги щодо відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс», який у свою чергу відступив право вимоги на користь ТОВ ФК Онлайн Фінанс, а той відступив право грошової вимоги на користь ТОВ ФК Ейс на підставі договорів факторингу і такі відступлення відповідають вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, то позов ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським об`єднанням "Тараненко та партнери" з протоколом погодження вартості послуг до Договору; додаткову угоду № 25770782444 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012; довіреність від 29.05.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, згідно з якими АО "Тараненко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "ФК "Ейс" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7 000 грн. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 7 000,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн..

Outcome: approved