Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Тячівська окружна прокуратура в інтересах Національної служби здоров`я України звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2022 року звільнено [PERSON] від\~кримінальної відповідальності\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України,\~на підставі\~ст.\~46\~КК України,\~у зв`язку\~із примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження про його обвинувачення закрито. [PERSON] , обвинувачується в тому, що 12 листопада 2021 року, біля 17 години 00 хвилин, в денний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки "Chevrolet" моделі "Aveo", номерний знак\~ [NUMBER] у порушення вимог пунктів 1.5, 9.2, 9.4, 10.1 та 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу», «перевага») Правил дорожнього руху, в смт. Тересва по вулиці Народна, Тячівського району, неподалік будинку № 192, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку здійснив маневр з виїздом з узбіччя на смугу руху, не впевнившись у тому, що цей маневр буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «Hyosung 650» номерний знак\~ [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку під керуванням [PERSON] \~разом з пасажиром [PERSON] , у результаті чого [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої стегнової кістки, перелому правої ліктьової кістки та закритого перелому лівої ліктьової кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правого наколінника, відкритого між виросткового перелому лівої стегнової кістки, садна лівого колінного суглобу, садна\~лівої гомілки та садна правої гомілки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями [PERSON] . В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , перебували на стаціонарному лікуванні в КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради. Згідно інформації КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 9 ліжко-днів з 12 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 (медична картка стаціонарного хворого № 6366), а також [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 12 ліжко-днів з 12 листопада 2021 року по 24 листопада 2021 року (медична картка стаціонарного хворого № 1642). Витрати на лікування [PERSON] та [PERSON] , понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілими тілесних ушкоджень та їх перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями [PERSON] КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради проведено розрахунок одного ліжко-дня в травматологічному відділенні за листопад 2021 року. Згідно довідок КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради вартість одного ліжко-дня в травматологічному відділенні у листопаді 2021 року стосовно [PERSON] становила 1\~705,56 грн. та [PERSON] становила 1\~722,15 грн. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» з 12 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року, тобто 9 ліжко-днів. А також, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» з 12 листопада 2021 року по 24 листопада 2021, тобто 12 ліжко-днів. Виходячи з вартості одного ліжко-дня, на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] від кримінального правопорушення державою затрачено кошти Національної служби здоров`я України у сумі 36\~015,81 грн. Згідно інформації Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ) вх. № 2860-25 від 15 квітня 2025 року, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. У зв`язку з цим, між Національною службою здоров`я України та КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, відповідно до якого надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Медичні послуги надано КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради. Тобто, послуги КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Невідшкодування витрат, здійснених НСЗУ за рахунок коштів державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення [PERSON] та [PERSON] , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину з Відповідача. Тячівською окружною прокуратурою листом від 28 березня 2025 року повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Однак, Національна служба здоров`я України, згідно листа вх. №860-25 від 15 квітня 2025 року, підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення із [PERSON] витрат на лікування [PERSON] та [PERSON] , не вбачає, зазначаючи на те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ. Вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування осіб, як потерпілі від кримінального правопорушення у сумі 36\~015,81 грн. (кошти Державного бюджету України) до суду не пред`явлений та відповідні витрати не відшкодовані, а окружною прокуратурою листом фактично повідомлено про виявленні порушення. Враховуючи викладене, просить стягнути із [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України із зарахуванням коштів до державного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 36 015 гривень 81 копійок. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25 серпня 2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] згідно якого вважає даний позов безпідставним, необґрунтованим та є таким, що не підлягає до задоволення, з огляду на наступне. По-перше, відповідач [PERSON] є не належним відповідачем у даній справі, оскільки відповідач добровільно відшкодував шкоду, завданої кримінальним правопорушенням, потерпілим. Підтвердженням цього є заяви від потерпілого [PERSON] , [INFO] та потерпілого [PERSON] , [INFO] . Відповідач компенсував потерпілим витрати на лікування, які були понесені особисто потерпілими і які понесені медичним закладом під час лікування потерпілих. Враховуючи вищенаведене, якщо особа, яка повинна відповідати за зобов`язанням, виконала його належним чином, то вона є неналежним відповідачем. Неналежний відповідач - це особа, до якої помилково пред`явлено позов, але яка фактично не зобов`язана відповідати за вимогою позивача. Якщо зобов`язання виконано, це означає, що відповідач виконав свої обов`язки, і питання про його відповідальність відпадає. По-друге, представник позивача при подачі позову порушив строки звернення до суду. З матеріалів справи, а саме з додатків доданих до позову встановлено, що початок строку звернення до суду щодо вимоги про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення є 23 листопада 2021 року для [PERSON] і 25 листопада 2021 року для [PERSON] . Позов поданий 12 травня 2025 року, тобто з порушенням загального строку звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених підстав та просив їх задовольнити, а також просив тягнути судові витрати. Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючи на підстави викладені у відзиві. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи у відсутності представник. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник комунального некомерційного підприємства "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Вислухавши пояснення представника позивача-прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1\~ст. 286 КК України,\~на підставі\~ст.\~46\~КК України,\~у зв`язку\~із примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження закрито. Із вказаної ухвали вбачається, що [PERSON] , обвинувачується в тому, що 12 листопада 2021 року, біля 17 години 00 хвилин, в денний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки"Chevrolet" моделі "Aveo" номерний знак\~ [NUMBER] у порушення вимог пунктів 1.5, 9.2, 9.4, 10.1 та 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу», «перевага») Правил дорожнього руху, в смт. Тересва по вулиці Народна, Тячівського району, неподалік будинку № 192, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку здійснив маневр з виїздом з узбіччя на смугу руху, не впевнившись у тому, що цей маневр буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «Hyosung 650» номерний знак\~ [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку під керуванням [PERSON] \~разом з пасажиром [PERSON] ,у результаті чого [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої стегнової кістки, перелому правої ліктьової кістки та закритого перелому лівої ліктьової кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правого наколінника, відкритого між виросткового перелому лівої стегнової кістки, садна лівого колінного суглобу, садна\~лівої гомілки та садна правої гомілки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями [PERSON] (а.с.16-18). Із п. 1.1 статуту комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради Закарпатської області вбачається, що підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом (а.с. 32-45). Згідно довідки видатків на лікування хворого, виданої КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради відомо, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради 12 ліжко-днів, а саме з 12 листопада 2021 року по 24 листопада 2021 року, і сума видатків на його лікування становить 20665 грн. 77 коп. (а.с.22). Із довідки видатків на лікування хворого, виданої КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради 9 ліжко-днів, а саме з 12 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року, і сума видатків на його лікування становить 15350 грн. 04 коп. (а.с.23). Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 128 КПК України\~особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2\~ст.1191 ЦК України\~держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Частинами 1 та 3\~ст.1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Положеннями п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Судом встановлено, що витрати на лікування [PERSON] та [PERSON] понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілими тілесних ушкоджень та їх перебування на стаціонарному лікуванні знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 286 КК України\~та кримінально-караними діями [PERSON] . Статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 ЦПК України\~у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч. 4\~ст. 56 ЦПК України\~прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Таким чином, на переконанням суду, з метою захисту інтересів держави обґрунтованою є необхідність звернення прокуратури до суду в інтересах держави. Згідно\~ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу . Згідно\~ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Згідно ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася та який діє і на даний час. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон від 14\~травня 2025 року №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності»\~передбачає виключення з\~Цивільного кодексу України\~пункту 19. Цей Закон набув чинності з 04 вересня 2025року. Тобто з 04 вересня 2025 року було поновлено перебіг строку позовної давності. Ухвала суду про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] набрала законної сили 18 травня 2022 року. Таким чином, з огляду на приписи статей\~256,\~257 ЦК України, на введений\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022\~воєнний стан з 24 лютого 2022 року, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах Національної служби здоров`я України з даною позовною заявою до суду 12 травня 2025 року, строк позовної давності щодо вимог у даній справі не пропущено. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано доказів на спростування розрахунку вартості лікування чи його складових, також не заявлено клопотання про призначення у справі відповідної експертизи з метою спростування вказаних витрат. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову прокурора в інтересах держави щодо стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення, у зв`язку з чим такі позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: approved