Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У травні 2025 року до Київського районного суду м.\~Одеси з позов звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі також позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ»), поданим в його інтересах представником Москаленко Маргаритою Станіславівною до [PERSON] про стягнення заборгованості: - за кредитним договором №\~39692-04/2024 від 23.04.2024 в розмірі 36\~600 грн; - за кредитним договором №\~79869281 від 25.04.2024 в розмірі 25\~350 грн, а всього на загальну суму 61\~950 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитних договорів первісними кредиторами відповідачу надано кошти (кредит). У подальшому право вимоги за вказаними кредитними договорами на підставі договорів факторингу передано позивачу. Оскільки відповідачем не виконано обов`язок з повернення тіла кредитів та процентів за користування ними, позивач звернувся з цим позовом до суду. У відзиві на позов відповідач заперечив проти його задоволення. Зазначив, що позивачем не доведено факт підписання кредитних договорів в електронній формі саме відповідачем, а також факт перерахування кредитних коштів первинними бухгалтерськими документами. У відповіді на відзив представник позивача зазначив про обґрунтованість позовних вимог, доведеність факту укладення кредитних договорів в електронній формі саме відповідачем та отримання ним кредиту. Клопотав про витребування руху коштів за картковим рахунком відповідача. Ухвалою суду від 15.09.2025 у задоволенні клопотання представника позивача відмовлено. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 29.05.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Ухвалою суду від 11.06.2025 продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи. У судове засідання, 15.09.2025, учасники справи, належним чином повідомлені, не з`явилися. Про причини неявки не повідомили. Представники позивача та відповідач просили розглянути справу за їх відсутності. Відтак, суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами. Обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку. 1). 23.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~39692-04/2024 в електронній формі, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 12\~000 грн, шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту 120 днів, розмір денної процентної ставки 1,5\~%. 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу №\~19092024 відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах. Факт передачі права вимоги підтверджено актом прийому-передачі реєстру боржників б/н від 19.09.2024 до вказаного договору факторингу та витягом з реєстру боржників щодо передачі фактору права вимоги за заборгованістю відповідача за кредитним договором №\~39692-04/2024 від 23.04.2024 в розмірі 36\~600 грн; 2). 25.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~79869281 в електронній формі, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 15\~000 грн шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту 30 днів, розмір денної процентної ставки 0,68 %. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу №\~14/06/21 відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах. Відповідно до додаткової угоди №\~37 від 25.09.2024 до вказаного договору факторингу між сторонами домовлено про передачу реєстру боржників за №\~31 від 25.09.2024 та №\~32 від 25.09.2024. Факт передачі права вимоги підтверджено актом прийому-передачі реєстру боржників №\~32 від 25.09.2024 до вказаного договору факторингу та витягом з реєстру боржників №\~32 щодо передачі фактору права вимоги за заборгованістю відповідача за кредитним договором №\~79869281 від 25.04.2024 в розмірі 25\~350 грн. Позивач зазначає, що первісні кредитори за вказаними кредитними договорами свої зобов`язання виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу кредити у розмірах, згідно з умовами договорів. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, тіло кредитів та нараховані проценти не повернув. Мотиви прийнятого рішення Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч.\~3 ст.\~2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи. Відповідно до ч.\~1-4 ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.\~1, 2 ст.\~13 ЦПК України). З аналізу позову та долучених до нього документів випливає, що між відповідачем та первісними кредиторами були укладені кредитні договори. У подальшому, на підставі договорів факторингу, право вимоги за цими договорами передано позивачу. З цього приводу суд зазначає, що позивачем не надано до суду належних доказів факту перерахування кредитодавцями кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Інформація з банку емітента платіжної картки щодо належності картки відповідачу та руху коштів за нею не надано. Інших первинних бухгалтерських документів, які підтверджували б факт перерахування коштів саме кредитодавцями на платіжну картку саме відповідача до суду також не надано. Разом з цим позивачем не доведено, що саме відповідачем укладалися кредитні договори шляхом їх підписання в електронній формі одноразовими ідентифікаторами із використанням мобільного терміналу із SIM-карткою мобільного оператора з номером відповідача. Відповідно до ч.\~1,\~3 ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: dismissed