Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

21 липня 2024 року Супрун Є.В., яка є представником акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ»), звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідача 86 528 грн 65 коп. в рахунок заборгованості за кредитними договорами № 2001120165501 від 05 вересня 2018 року, № 1001613582701 від 19 червня 2018 року, № 1001803018001 від 29 січня 2021 року. В обґрунтування позову зазначила, що сторони уклали зазначені кредитні договори, однак відповідач зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом перед позивачем виникла вищевказана заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 вересня 2018 року між АТ «Перший Український міжнародний банк», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, було укладено кредитний договір №2001120165501, за містом якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 30\~000 грн на картковий рахунок, відкритий у позивача. За умовами договору відповідач мав сплачувати відсотки за користування кредитним коштами в розмірі 57,89% річних. Судом також встановлено, що 19 червня 2020 року між АТ «Перший Український міжнародний банк», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, було укладено кредитний договір №1001613582701, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15\~000 грн із зобов`язанням повернути їх зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 0,01 річних, а також комісії у розмірі 3,99 % щомісячно. Крім того, судом встановлено, що 29 січня 2021 року сторони уклали кредитний договір №1001803018001, за містом якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15\~000 грн із зобов`язанням повернення зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 0,01 річних, а також комісії у розмірі 3,99 % щомісячно. З розрахунку\~заборгованості за\~договорами слідує,\~що станом\~на 03\~березня 2025\~року заборгованість відповідача перед позивачем становить: по кредитному договору № 2001120165501 49 081 грн 71 коп. з яких: 29 943 грн 74 коп. - заборгованість за кредитом; 19\~137 грн 97 коп. заборгованість за процентами; по кредитному договору № 1001613582701- 15\~561 грн 28 коп., з яких: 7\~778 грн 56 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн 22 коп. - заборгованість за процентами; 7\~780 грн 50 коп. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від № 1001803018001- 21\~885 грн 66 коп., з яких: 12\~344 грн 45 коп. - заборгованість за кредитом; 4 грн 01 коп. заборгованість за процентами; 9\~537 грн 20 грн. - заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам складає 86\~528 грн 65 коп.. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За правилом частини першої статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд у своїх постановах виснував, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони в рівній мірі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитних договорів, перерахування коштів та наявність у відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами, позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 422 грн 40 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1). Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь\~позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved