Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

11 серпня 2025 року до Білопільського районного суду за підсудністю з Сумського районного суду Сумської області надійшов позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] , вмотивований тим,\~що 27\~вересня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і відповідачем укладено кредитний договір №27.09.2024-100001727, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 12000\~грн на заявлений строк 124\~дні зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 32400 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути із [PERSON] вказану суму боргу та судові витрати. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 серпня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Лисенко О.С. не з`явилася, разом з поданням позовної заяви заявила клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 8). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо\~своєї адреси\~суду не\~надав,\~а тому\~відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 43-44). Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 27 вересня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і [PERSON] у режимі онлайн через сайт https://sgroshi.com.ua/ua укладено кредитний договір №27.09.2024-100001727 від 27 вересня 2024 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 12000 грн на строк 124 дні з дати надання та датою повернення до 28 січня 2025 року зі сплатою процентів. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом двох перших періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 9 % від суми кредиту та дорівнює 1080 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно з Графіком платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1080 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з Графіком платежів. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за даним та наступними договорами: 5167-81XX-XXXX-8423 (а. с. 20-26 ). 27 вересня 2024 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало на банківську картку [PERSON] [NUMBER] грн на картку [NUMBER] за кредитним договором №27.09.2024-100001727 (а. с. 10 зв.). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 28 січня 2025 року у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 32400 грн, з яких: 12000 грн основний борг, 11160 грн - відсотки, 1080 грн комісія, 2160\~грн -\~додаткова комісія;\~6000\~грн -\~неустойка (а. с. 11). Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що із [PERSON] на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту та відсотками і комісією за обслуговування за кредитним договором № 27.09.2024-100001727\~від 27\~вересня 2024\~року в сумі 26400 грн. Разом з цим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також\~\~Верховний Суд у своїй постанові від\~31 січня 2024 року\~№ 183/7850/22\~(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2\~ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 6000 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 27 вересня 2024 року по 28 січня 2025 року є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 1973,81 грн понесених та документально підтверджених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial