Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 31.12.2013 уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області 28.09.2023 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, тому звернулася до суду і просить суд постановити рішення про стягнення із відповідача на її користь аліментів для утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює по найму за межами України та отримує достатній дохід. Інших утриманців немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Маковійчук П.В. подав до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №1640689 від 05.08.2025 , стосовно місця реєстрації відповідачки видно, що відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , куди і направлялася судова повістка. Представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачка разом з дітьми виїхала за кордон до країни Іспанії по програмі захисту біженців від війни, яка триває в Україні. Діти навчаються за кордоном, позивачка ніде не працює, отримує кошти, як допомогу від країни де вона перебуває, тому той факт, що діти знаходяться на її утриманні є голослівним. Відповідач позовні вимоги визнає частково, згідний платити аліменти на дітей по 1000 грн. на кожну дитину. Просила суд врахувати, те що відповідач офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу, а тому допомагає дітям по мірі можливості. Просила суд винести рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи з середнього заробітку в регіоні та з врахуванням можливостей відповідача. Справу просила розглянути у відсутності відповідача та його представника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.\~191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони з 31.12.2013 проживали в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області 28.09.2023 між ними розірвано (а.с.14). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Наведене вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 12.13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] , а саме за межами України в Іспанії, що вбачається із Довідок про реєстрацію за місцем проживання (а.с.25-30). Частиною 1 ст.\~82\~ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також судом встановлено, що у відповідача відсутні інші діти, є працездатним, згідний сплачувати аліменти на дітей у сумі 1000 грн на кожну дитину щомісячно, офіційно не працевлаштований. Наведене вбачається із відзиву поданого відповідачем на позовну заяву. У відповідності з ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні аліментів суд також враховує, матеріальне становище та стан здоров`я дітей. Щодо посилання представника відповідача про стягнення із [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі через те, що останній офіційно не працевлаштований суд зазначає наступне. Відповідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже платник аліментів не має права обирати форму виплати. Це право належить особі, яка стягує аліменти, або встановлюється судом, виходячи з інтересів дитини. Цей спосіб краще відповідає інтересам дитини, оскільки гарантує, що її потреби будуть задоволені, навіть якщо доходи платника зростуть. Стягнення у твердій грошовій сумі можливе, але лише у випадках, коли в платника є нерегулярний дохід, що неможливо встановити, або ж дохід в іноземній валюті. В іншому випадку, тверда сума може стати неактуальною через інфляцію. Суд стягує аліменти у відсотковому відношенні від доходу, а не у твердій сумі, тому що право вибору способу стягнення належить виключно стягувачу (той, хто отримує аліменти), а не платнику. Крім того, відсотковий спосіб забезпечує реальне зростання аліментів відповідно до збільшення доходу платника, а тверда сума не дозволяє врахувати зміну його матеріального становища. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182\~СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 від частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позову 25.07.2025 року. Згідно ч. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст. 110, 112-115 СК України, ст.ст.. 180, 181, 182, 184, 191,

Outcome: approved