Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

23.05.2025 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення страхової виплати, відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить: стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача страхове відшкодування (страхову виплату) в розмірі 97913,59 грн.; стягнути з Військової частини [NUMBER] МО України на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 578005,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 42000,00 грн., витрати на оплату послуг експертів за результатами проведеної судової авто-технічної експертизи від 02.05.2025 р. за № СЕ-19/124-25/6479-ІТ в розмірі 2139,00 грн., за результатами проведеного транспортно-товарознавчого дослідження від 09.09.2024 р. за № 28ВД в розмірі 12600,00 грн. та судового збору в розмірі 6809,19 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 27 серпня 2024 року о 16 год. 25 хв., в Рівненській області, на а/д М-06 Київ-Чоп, водій [PERSON] керуючи т/з МАЗ р.н. [NUMBER] не був уважний на дорозі, не стежив за дорожньою обстановкою, при перестроюванні з крайньої правої на крайню ліву смугу для руху не надав перевагу в русі т/з MERCEDES BENZ ML 350 р.н. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі, водієм якого був [PERSON] , внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, уламки т/з пошкодили т/з KIA SPORTAGE р.н. [NUMBER] , водієм якого був [PERSON] , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. За результатами розгляду даної справи про ДТП посадовими особами поліції відносно [PERSON] складено адміністративний протоколи за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та справу скеровано до суду для прийняття рішення. Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.11.2024 р. закрито провадження у справі № 559/3440/24 відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Вказане рішення суду постановою Рівненського апеляційного суду від 05.03.2025 р. залишено без змін, та вступило в законну силу 05.03.2025 р. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц, у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18, у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 441/756/18, у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №465/674/19, у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 914/607/23 про те, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну, а відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для цілей її притягнення до цивільно-правової відповідальності. Вину особи у настанні ДТП для цілей її притягнення до цивільно-правової відповідальності можна підтвердити не лише постановою суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності, але й у разі відсутності відповідного судового рішення, у спосіб призначення судової експертизи у цивільній справі, зокрема у випадку, коли працівники поліції не склали щодо такої особи протокол про адміністративне правопорушення на підставі статті 124 КУпАП. Тому, на замовлення сторони позивача була проведена судова авто технічна експертиза. Згідно до висновку експерта від 02.05.2025 р. за № СЕ-19/124-25/6479-ІТ, у дорожній обстановці, що склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля МАЗ-5551 (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог пп.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху. У дорожній обстановці, що склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля Mercedes Benz ML-350 (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3, 12.6 ґ), 12.9 б) Правил дорожнього руху. Покази водія автомобіля МАЗ-5551 (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] є неспроможними з технічної точки зору, і не можуть використовуватися при подальших дослідженнях. Детальний аналіз показів [PERSON] наведений у дослідницькій частині. Водій автомобіля Mercedes Benz ML-350 (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] , з моменту виникнення небезпеки для його руху, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем МАЗ-5551 (номерний знак [NUMBER] ) шляхом застосування екстреного гальмування в дорожніх умовах місця пригоди як при обраній швидкості руху 120 км/год, так, так і при максимально дозволеній швидкості руху транспортних засобів на даній ділянці дороги 110 км/год. В діях водія автомобіля Mercedes Benz ML-350 (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, не вбачається. В діях водія автомобіля МАЗ-5551 (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди і для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих матеріалів, не мав. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні вище вказаного ДТП встановлена висновком експерта від 02.05.2025 р. за № СЕ-19/124-25/6479-ІТ та іншими доказами, матеріалами справи, а вина [PERSON] в даній пригоді відсутня. Відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 01.07.2004 р., який був чинним на момент ДТП) та численних правових висновків Верховного Суду, обов`язок по відшкодуванню шкоди в межах ліміту страхової виплати (страхового відшкодування) покладається на страховика, у якого застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля МАЗ-5551 р.н. [NUMBER] , а враховуючи, що в матеріалах справи №559/3440/24 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП та згідно веб-сайту «МСТБУ: перевірка чинності полісу внутрішнього страхування» відсутня будь-яка інформація про страхову компанію, де зареєстрована цивільна-правова відповідальність автомобіля МАЗ-5551 р.н. [NUMBER] , тому обов`язок по відшкодуванню вище вказаної шкоди позивачу [PERSON] покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України. Ліміт страхової виплати по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП власнику автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] [PERSON] на момент пригоди - 27.08.2024 р. становить 160 000,00 грн. При цьому, згідно до договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 16.09.2023 р. за номером АZЕР-216864863, страховиком - Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» власнику автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] [PERSON] за вищевказаним страховим випадком 07.10.2024 р. було здійснено страхову виплату в розміру 62089,41 грн. Отже, на Моторне (транспортне) страхове бюро України покладається обов`язок здійснити позивачу недоплачену страхову виплату в розмірі 97913,59 грн. (160000,00 - 62089,41 = 97910,59). Враховуючи, що автомобіль Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] в результаті ДТП отримав значні механічні пошкодження, тому вказаний транспортний засіб було евакуйовано з місця ДТП до місця проживання позивача за допомогою евакуатора, і вартість такої послуги становить 20000,00 грн., який покладається на МТСБУ. Таким чином, МТСБУ зобов`язане здійснити страхову виплату в розмірі 97910,59 грн., яке складається: 20000,00 грн. - послуги з евакуації автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] з місця пригоди та 77910,59 грн. - розмір недоплаченої страхової виплати (відшкодування) пов`язаної з пошкодженням в результаті ДТП автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] . На момент пригоди - 27.08.2024 р. [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] МО України і здійснив вказану ДТП на автомобілі МАЗ-5551 р.н. [NUMBER] , що належить військовій частині [NUMBER] МО України під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з проходженням служби. Отже, [PERSON] під час виконання службових обов`язків пов`язаних з проходженням служби у в/ч [NUMBER] МО України скоїв ДТП, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди власнику автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] , яка перевищує ліміт страхової виплати (160000,00 грн.) необхідно покласти на військову частину [NUMBER] МО України. Тому, з військової частини [NUMBER] МО України на користь позивача необхідно стягнути завдану в результаті ДТП шкоду власнику автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] [PERSON] , яка не охоплюється страховою виплатою у розмірі 578005,00 грн. (718005,00 (матеріальний збиток) - 62089,41 (страхова виплата) - 77910,59 (страхова виплата) = 578 005,00 грн. Крім цього, позивачу завдана моральна шкода. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 5000,00 грн., оскільки внаслідок ДТП його автомобіль Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] зазнав значних пошкоджень і його відновлення потребує великих фінансових витрат в розмірі 1207067,10 грн., що значно перевищує його ринкову вартість до пригоди і становить 718005,00 грн. (згідно до висновку експерта від 09.09.2024 р. за 28ВД), тобто даний автомобіль є фізично знищений і ремонт його економічно необґрунтований, що ставить його в скрутне матеріальне становище і до даного часу позивач не може вказаним транспортним засобом користуватися. Крім цього, позивач є ФОП і займається оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами, і для здійснення даної підприємницької діяльності йому необхідний транспортний засіб для поїздок по всій території України і без наявності автомобіля позивач втратив значні фінансові прибутки без укладення нових договір, контрактів тощо. Всі ці обставини спричинили позивачу моральні страждання, які виразились у погіршенні в нього сну та апетиту, появі головного болю, в порушенні життєвого укладу його сім`ї, оскільки позивач зазнав душевні переживання через спричинення пошкодження його транспортного засобу, неможливості користування ним з 27.08.2024 р. - з моменту ДТП до даного часу. Таким чином, обов`язок по стягненню моральної шкоди на користь позивача необхідно покласти на військову частину. Також, для встановлення всіх обставин, механізму ДТП, встановлення винної особи в даній пригоді була проведена на замовлення позивача судова авто технічна експертиза від 02.05.2025 р. за № СЕ-19/124-25/6479-ІТ, вартість якої становить 2139,40 грн., та для встановлення матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження в результаті ДТП його автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] на замовлення позивача була проведена судова авто товарознавча експертиза від 09.09.2024 р. за № 28 ВД, вартість якої становить 12600 грн., які позивач оплатив за власні кошти, тому обов`язок по відшкодуванню вартості за проведення вищезазначених експертиз необхідно покласти солідарно на відповідачів. 25.09.2024 р. між [PERSON] та адвокатом Непокульчицьким В.С., укладено договір за №22 про надання правничої (правової) допомоги, де вказані витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги адвоката, його гонорару, інших витрат, що становить 42000,00 грн., які є фіксованою сумою, і не змінюється в залежності від обсягу послуг, витраченого адвокатом часу та не залежить від кінцевого результату, наданих юридичних послуг адвокатом. Вказані кошти позивач [PERSON] сплатила адвокату Непокульчицькому В.С. 25.09.2024 р., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера за № 07 від 25.09.2024 р. Таким чином, з огляду на вище викладене, витрати на правничу (правову) позивачу [PERSON] , які надані адвокатом Непокульчицьким В.С. в розмірі 42000,00 грн. необхідно покласти на солідарно на відповідачів. Ухвалою суду від 30.05.2025 року відрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 03.06.2025 року задоволено заяву представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 07.07.2025 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 15.06.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача МТСБУ зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Представник вказує, що судами першої та апеляційною інстанцій у справі № 559/3440/24 було встановлено, що 27 серпня 2024 року о 16:25 год. на а/д М-06 Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , відносно якого було складено адмінпротокол за ст. 124 КУпАП, та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , позивача по справі. Судами встановлено, що згідно Схеми ДТП від 27 серпня 2024 року, складеної за участю водіїв, [PERSON] та [PERSON] , зіткнення транспортних засобів «МАЗ», д.н.з. [NUMBER] та «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] відбулося на крайній лівій смузі руху, смузі для розвороту. За висновками експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження від 01 листопада 2024 року № 72 вбачається, що: 1 У наявній дорожній ситуації водій [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, керуватись вимогами пп.1.10 (в частині значення термінів): 10.1, 10.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій перед виконанням маневру перестроювання у ліву (середню) смугу повинен був, з технічної точки зору, переконатись, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема попутним транспортним засобам, а в подальшому при виконанні маневру перестроювання у крайню ліву смугу (смугу для розвороту) повинен був, з технічної точки зору, переконатись, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а в подальшому, перед виконанням маневру розвороту необхідно було зайняти крайнє ліве положення на проїжджій частині; 2 У наявній дорожній ситуації водій автомобіля «Мерседес» [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, керуватись положеннями пп.1.10, 10.1, 12.3, 12.6, 12.9 та 13.1 ПДР України, у відповідності до яких водій [PERSON] повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 110 км/год та рухатись, в разі необхідності, у лівій смузі в напрямку м. Київ, дотримуватись безпечної дистанції до попутних транспортних засобів. У разі виникнення небезпеки для руху повинен був своєчасно зменшити швидкість. А в разі необхідності - застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі), не змінюючи смугу руху; 3 При наявних вихідних даних, з технічної точки зору, підстав вважати покази водія [PERSON] про відстань, на якій перебував вантажний (грузовий) автомобіль, неспроможними не має; 4 При заданих вихідних даних та з технічної точки зору водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП, як би вона полягала у належному виконанні вказаним водієм вимог пп 10.1, 12.6, 12.9 та 13.1 ПДР України, іншими словами, водієві автомобіля «Мерседес» необхідно (і достатньо) було рухатись у середній смузі не змінюючи напрямок руху, шляхом виїзду на смугу розвороту, оскільки на такій перебував автомобіль «МАЗ», а також, у разі необхідності мав технічну можливість уникнути скоєння зіткнення, шляхом своєчасного зменшення швидкості руху свого автомобіля до швидкості руху попутного автомобіля; 5 При наявних вихідних даних дії водія [PERSON] з технічної точки зору, не відповідали вимогам пп. 10.1, 12.6, 12.9 та 13.1 ПДР України, і вказані невідповідності перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП; 6 У даній дорожній ситуації розвиток ДТП не визначався діями водія [PERSON] , а тому не має підстав стверджувати, що дії водія автомобіля «МАЗ» у даній дорожній ситуації були такими, що не відповідали вимогам пп. 1.10, 10.1, 10.3 ПДР України, оскільки автомобіль «МАЗ» під керуванням [PERSON] рухався попереду відносно автомобіля «Мерседес», тому водій [PERSON] не міг впливати на зміну дорожньої обстановки, яка відбувається позаду і подальший розвиток подій діями водія [PERSON] не визначався. Вказаний висновок експерта був врахований судом як першої, так і апеляційної інстанцій, як належний доказ по справі. В той же час, протилежна сторона не спростувала вказаний висновок експерта. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції були враховані всі докази, в тому числі, схема ДТП, покази свідків, пояснення учасників ДТП тощо. У даному контексті представник відповідача посилається на положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України. Представник вказує, що позивач посилається на правові висновки Верховного Суду у справах № 308/3162/15 ц від 20 червня 2018 року, № 328/2750/18 від 18 березня 2020 року, № 465/674/19 від 26 січня 2022 року, № 441/756/18 від 14 вересня 2022 року та № 914/607/23 від 07 грудня 2023 року, де вказується на те, що відсутність постанови про притягнення особи до адмінвідповідальності не означає відсутність вини для цілей притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Однак, надані стороною позивача рішення Верховного Суду щодо застосування норм права в частині відсутності необхідного процесуального документу, яким встановлюється вина, не є релевантними. Так, у даній справі відносно водія [PERSON] було складено адмінпротокол, за результатами розгляду якого питання щодо його винуватості було вирішено вищевказаними судами у справі 559/3440/24. Тобто наявна постанова про закриття адмінпровадження за ст. 124 КУпАП відносно водія [PERSON] за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У справах, що представлені стороною позивача, наприклад: справа № 308/3162/15-ц від 20 червня 2018 року, вирішувалося питання цивільно-правової відповідальності особи при наявності складеного учасниками ДТП Європротоколу, без судового рішення, застосування якого передбачено законом. У справі 328/2750/18 від 18 березня 2020 року йшла мова щодо застосування положень ч.1 ст. 1188 ЦК України, у разі обоюдної вини, у справі № 441/756/18 від 14 вересня 2022 року вирішувалося питання щодо стягнення відшкодування в порядку ч.1 ст. 1188 ЦК України, де відносно обох учасників ДТП було складено протоколи за вчинення адмінправопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та винесено відповідні постанови, якими встановлені обставини та вина особи, відповідальної за збитки; у справі №465/674/19 від 26 січня 2022 року встановлено що відсутність постанови суду про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності не може бути підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдані збитки, так як вину особи в ДТП може бути підтверджено іншими доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. Мається на увазі, якщо відсутнє рішення суду, яким би було визначено винну особу у ДТП, то винну особу слід визначати на підставі інших доказів, зокрема на підставі відповідної судової експертизи. Однак у даному випадку є судове рішення, яким встановлено обставини та вину особи, не зважаючи на те, що відносно позивача протокол про адмінправопорушення не складався та окремо, постанова про притягнення його до адмінвідповідальності не виносилась. У п. 74 постанови ВС від 07 грудня 2023 року по справі №914/607/24 також вказано, що «.. у справі, що переглядається, відсутнє будь-яке рішення суду про притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху або про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим господарські суди правильно виходили з того, що такі обставини не можуть бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, що і було встановлено господарськими судами у цій справі». Крім того, в п. 73 цієї ж постанови зазначено, що «..у постановах 16.08.2019 у справі №927/120/18, від 05.09.2019 у справі №234/16272/15-ц, від 21.07.2022 у справі №752/13375/19 викладено правову позицію, що преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП». Фактично у даній справі позивач намагається переглянути судові рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 листопада 2024 року та Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2025 року, надавши у цій справі в якості доказу висновок експерта від 02 травня 2025 року із врахуванням висновків Верховного Суду по вищевказаним справам. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Ponomaryov v. Ukraine», заява №3236/03; від 24 липня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russian Federation», заява №59498/00; від 21 вересня 2006 року у справі «Nelyubin v. Russia», заява № 14502/04). Аналогічно, не можуть бути переглянуті судові рішення, які набрали чинності, лише через незгоду сторін з їх висновками, тим більше, що сторони мали однакові права та обов`язки в судовому процесі при розгляді адмінматеріалу щодо даної ДТП. Наданий стороною позивача висновок експерта представник відповідача вважає недопустимим доказом у справі в силу положень ст. 78 ЦПК України. Крім того, наданий в суд висновок експерта суперечить матеріалам справи про адмінправопорушення виходячи з того, що експерт самостійно збирав вихідні дані, що підтверджується додатковими поясненнями відібраними експертом 24.04.2025 року від позивача, водія автомобіля Мерседес. Крім того, не взято до уваги протокол огляду місця події від 08.10.2024 року, пояснення учасників ДТП у судовому засідання, пояснення свідків тощо, які вже досліджувалися судами при розгляді справи про адмінправопорушення. За таких обставин, суд має визнати вказаний експертний висновок недопустимим доказом. Виходячи з постанови КГС ВС від 16 червня 2023 року по справі №910/14262/21 було встановлено, «Щодо підстав виникнення обов`язку страховика здійснити виплату страхового відшкодування КЦС ВС зауважує, що обов`язковою передумовою виникнення зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є попередня наявність деліктного зобов`язання. КЦС ВС виснувала, що деліктне зобов`язання обов`язково передбачає наявність: 1) потерпілої особи (кредитора); 2) особи, яка завдала шкоди (заподіювача шкоди, боржника). Тому заподіяння власнику транспортного засобу (страхувальнику) внаслідок ДТП шкоди іншим належним йому транспортним засобом (поєднання в одній особі потерпілого та заподіювача шкоди) не зумовлює виникнення цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, оскільки у такому разі відсутнє деліктне зобов`язання, яке передбачає обов`язково наявність потерпілої особи та особи, яка завдала шкоди». Отже, страховик, в тому числі і МТСБУ не несуть відповідальності за збитки, що виникли внаслідок обставин, які не є страховим випадком або непередбачені договором страхування. Листом від 17 грудня 2024 року МТСБУ відмовило у виплаті відшкодування зазначивши про наступне: оскільки на момент зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ з номерним знаком [NUMBER] не була застрахована, то такий випадок має ознаки події, що є підставою для здійснення МТСБУ регламентної виплати. Оскільки МТСБУ не володіє належними доказами виникнення у користувача транспортного засобу МАЗ з номерним знаком [NUMBER] цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди внаслідок зазначеної ДТП, то, наразі, МТСБУ не може прийняття рішення про здійснення регламентної виплати. У разі отримання доказів, що [PERSON] винен у скоєнні зазначеної ДТП (постанови у справі про адміністративне правопорушення), МТСБУ повернеться до розгляду справи. Станом на сьогоднішній день у МТСБУ відсутні правові підстави щодо здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих. 16.06.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача в/ч [NUMBER] МО України зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим. 27 серпня 2024 року о 16:25 год. на а/д М-06 Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , відносно якого було складено адмінпротокол за ст. 124 КУпАП, та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , позивача по справі. Судами встановлено, що згідно Схеми ДТП від 27 серпня 2024 року, складеної за участю водіїв, [PERSON] та [PERSON] , зіткнення транспортних засобів «МАЗ», д.н.з. [NUMBER] та «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] відбулося на крайній лівій смузі руху, смузі для розвороту. Вказаний висновок експерта був врахований судом як першої, так і апеляційної інстанцій, як належний доказ по справі. В той же час, протилежна сторона не спростувала вказаний висновок експерта. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції були враховані всі докази, в тому числі, схема ДТП, покази свідків, пояснення учасників ДТП тощо. В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебувала справа про адміністративне правопорушення №559/3440/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] , яка в подальшому була переглянута судом апеляційної інстанції. Представник відповідача посилається на положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України. Представник вказує, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності що передбачено статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначена правова позиція закріплена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Позивач в своєму позові, в обґрунтування позовних вимог посилається на судову практику відповідно до якої, для вирішення питання стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП не є обов`язковою наявність постанови в справі про адміністративне правопорушення та притягнення винної особи за вчинення ДТП до відповідальності. Натомість слід зазначити, що у матеріалах даної справи міститься постанова Рівненського апеляційного суду від 05.03.2025 в справі №559/3440/24, відповідно до якої «На переконання апеляційного суду, наведені обставини свідчать про те, що саме водій [PERSON] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та дорожніми знаками, не врахував наявність попереду нього нерегульованого пішохідного переходу, не обрав безпечної швидкості, як того вимагає п. 12.3 ПДР, не дотримався безпечної дистанції та не зумів в дорожній обстановці негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу. Саме [PERSON] порушив правила дорожнього руху і його дії перебувають в прямому причинному зв`язку між ДТП та завданими збитками. Вказане рішення містить преюдиційні обставини які не підлягають спростуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і особливо звертає увагу суду на висновки експертизи проведеної на замовлення позивача щодо встановлення вини третьої особи у справі [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої позивачу завдано матеріальних збитків та заподіяно моральну шкоду. Інші учасники справи в судове засіданні не з`явились, у відзиві на позову заяву відповідача МТСБУ міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, позивач є власником автомобіля Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] (а.с. 22-23). Станом на час настанні дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Mercedes Benz ML-350 р.н. [NUMBER] був забезпечений полісом №ЕР-216864863 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 17.09.2023 по 16.09.2024, та договором добровільного комплексного страхування транспортних засобів від 16.09.2023 року. Вказані договори були укладені з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» (а.с. 23-24). За наслідками ДТП, яка сталась 27.08.2024 року страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 62089,41 грн. (а.с. 27-28). Із матеріалів справи убачається, що постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.11.2024 року у справі №559/3440/24 закрите провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 28-31). У вказаній постанові суд встановив наступні обставини та відповідні їм факти: - Згідно протоколу водію [PERSON] ставиться в провину, що 27.08.2024 о 16.25 год. на а/д М-06 Київ-Чоп 367 км+830м він керував транспортним засобом (т/з) МАЗ н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та при перестроюванні з крайньої правої смуги руху в крайню ліву смугу, не надав перевагу в русі т/з Mersedes ML350 д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі руху під керуванням [PERSON] , внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Уламки транспортного засобу пошкодили т/з KIA SPORTAGE, д.н.з. [NUMBER] , водієм якого був [PERSON] . В результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказується на порушення водієм [PERSON] п.2.3 б, п.10.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП; - Схемою ДТП, яку підписали без зауважень усі учасники, в цій справі зафіксовано місце ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП і характер їх ушкоджень. Місце зіткнення не на смузі руху транспортного засобу Мерседес, а на смузі розвороту зліва, де повністю в прямому положенні по ходу руху вже перебував вантажний автомобіль МАЗ. При цьому Мерседес було затиснено в вертикальному положенні повністю на правому боку між МАЗом і відбійником. Вказане підтверджується і схемою ДТП, і фото та відео з місця події. Згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.08.2024 на проїжджій частині в місці ДТП ямковість, осідання чи вибоїни відсутні і на момент обстеження дорожні роботи не проводились, проте внаслідок ДТП було пошкоджено металеве дорожнє огородження, а саме: відбійник протяжністю 23,6 м. Першочергові пояснення водія [PERSON] відповідають тим, що він дав у судовому засіданні. Водій [PERSON] також пояснював першочергово, що це МАЗ не надав йому перевазі в русі і допустив зіткнення, вказував на свою швидкість руху 120 км/год., однак не пояснював як він перемістився зі своєї смуги руху на смугу розвороту. Водій КІА потерпілій [PERSON] у своїх письмових поясненнях вказує, що рухався по смузі руху в напрямку м. Львів, а в цей час відбулось ДТП на суміжній смузі і його автомобіль пошкодило, йому тілесних ушкоджень не завдано, при цьому про механізм ДТП цей водій не згадує. Свідок [PERSON] лише вказує, що була пасажиром Мерседеса, як відбулось ДТП і їй тілесні ушкодження не завдано, претензій не має, а по суті справи жодних пояснень не надає, аналогічно як і свідок-пасажир автомобіля [PERSON] . Отже, в першочергових поясненнях на механізм виникнення ДТП вказують лише два водії [PERSON] та [PERSON] , і обоє допитані судом під час розгляду цієї справи. Інші пояснення лише свідчать, що тілесних ушкоджень нікому завдано не було, що підтверджується і довідкою Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІТС «ІПНУ» (ЄО) по цій ДТП від 27.08.2024 №6615. Водій [PERSON] є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] з 01.03.2022 і керував вантажним транспортним засобом, що належить військовій частині; актом огляду №208/АС технічного стану цього вантажного спеціалізованого самоскида МАЗ, що потрапив у ДТП, комісією в/ч також встановлено ушкодження рами, заднього моста, кабіни паливного бака, що співпадають із даними зі схеми ДТП; - Захисник у цій справі 08.10.2024 склав додатковий протокол огляду місця події, зафіксувавши відстані між елементами дороги та дорожні знаки, яких не вистачало на місці ДТП. Було виміряно узбіччя і зафіксовано наявність дорожніх знаків: на відстані 125 м. від лівого краю бічної дороги знак 5.58 кілометровий покажчик 368 км, за 20 м. від нього в напрямку Києва дорожній знак 1.32 (пішохідний перехід), як і перед самим пішохідним переходом цей же знак; - Суд погоджується з позицією захисту, що такий додатковий огляд жодним чином не змінює ширину смуг руху чи узбіч, а лише фіксує дані, яких не вистачало в схемі місця ДТП. Крім того, суд добре обізнаний з місцем ДТП і розташуванням вказаних дорожній знаків, які фактично там наявні і відповідають інформації, зазначеній у цьому додатковому протоколі огляду. Свідок вказав, що місце події у межах населеного пункту і це дійсно так, адже це с. Привільне Дубенського району Рівненської області, на в`їзді і виїзді з якого стоять знаки з назвою населеного пункту на синьому фоні. Справа і зліва там житлова забудова. Крім того, гальмівний шлях Мерседеса починається перед пішохідним переходом на лівій смузі руху і зміщується вліво, а місце зіткнення - зліва на смузі розвороту, а не на смузі руху транспортного засобу Мерседес; - Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи по справі про адміністративне правопорушення №559/3440/24 від 01.11.2024, що виконана судовим експертом О.О. Давидович, встановлено, що: 1. У наявній дорожній ситуації водій [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.10 (в частині значення термінів «маневрування»); 10.1, 10.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій перед виконанням маневру перестроювання у ліву (середню) смугу повинен був, з технічної точки зору, переконатись, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема попутним транспортним засобам, а в подальшому при виконанні маневру перестроюванням у крайню ліву смугу (смугу для розвороту) повинен був, з технічної точки зору, переконатись, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а в подальшому перед виконанням маневру розвороту необхідно було зайняти крайнє ліве положення на проїжджій частині. 2. У наявній дорожній ситуації водій автомобіля «Mersedes ML350 д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.10 10.1, 12.3, 12.6, 12.9 та 13.1 ПДР України, у відповідності до яких, водій [PERSON] повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 110 км/год. та рухатися, в разі необхідності, у лівій смузі в напрямку до м. Київ дотримуватись безпечної дистанції до попутних транспортних засобів, а у разі виникнення небезпеки для руху, повинен був своєчасно зменшити швидкість, а в разі необхідності - застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі) не змінюючи смугу руху. 2. При наявних вихідних даних, з технічної точки зору, підстав вважати покази водія [PERSON] про відстань, на якій перебував вантажний (грузовий) автомобіль неспроможними немає. 3. При задані вихідних даних та з технічної точки зору водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП і полягала вона у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п 10.1, 12.6, 12.9 та 13.1 ПДР України, іншими словами, водієві автомобіля «Mersedes ML350 д.н.з. [NUMBER] необхідно (і достатньо) було рухатися у середній смузі не змінюючи напрямок руху шляхом виїзду на смугу для розвороту, оскільки на такій перебував автомобіль «МАЗ», а також у разі необхідності мав технічну можливість уникнути скоєння зіткнення, шляхом своєчасного зменшення швидкості руху свого автомобіля до швидкості руху попутного автомобіля; - Ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; - Одночасно [PERSON] інкримінується порушення вимог ПДР України, а саме: п.2.3.б, за яким водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.3, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися; - Заслухавши пояснення усіх учасників, показання свідка, дослідивши матеріали справи, роблю висновок, що вина [PERSON] за ст. 124 КУпАП не доведена наявними доказами і необхідно закрити провадження в справі за відсутності складу і події адміністративного правопорушення; - Із показів потерпілого, наданих під присягою встановлено, що він керував автомобілем на автодорозі Київ-Чоп зі швидкістю 110-120 км/год. Дорожнього знаку на синьому фоні, що свідчить про початок населеного пункту, де дозволена швидкість руху 90 км/год. він не бачив, хоча зліва і справа по ходу його руху знаходилися житлові забудови, тобто населеного пункту. Смуги для розвороту також не бачив. Пояснив, що водій автомобіля МАЗ різко виїхав на його смугу руху, хоча згідно експертизи встановлено, що водій габаритної вантажівки, з моменту виїзду на головну дорогу, проїхав близько 42 метри до початку маневру; - Окрім того, місце ДТП сталося в зоні дії дорожнього знаку 5.51 "Початок населеного пункту", в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Тому згідно ПДР України максимальна швидкість руху на вказаній ділянці дороги дозволяється не більше 90 км/год. Отже, під час вибору вже в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен враховувати і дорожню обстановку, і водій зобов`язаний це знати за п.1.3 ПДР України. Натомість, [PERSON] , з його ж слів, рухався з перевищенням дозволеної максимальної швидкості руху, хоча, з метою дотримання ПДР, мав би зменшити швидкість в зоні дії вказаного дорожнього знаку. Однак він цього не зробив, тому, очевидно, не зміг відреагувати на зміну дорожньої обстановки. Це свідчить, якраз, про його неуважність на дорозі, як і те, що він не побачив увімкненого покажчика лівого повороту вантажного автомобіля; - У висновку інженерно транспортної експертизи судовий експерт, в процесі дослідження, зазначає, що в цій дорожній обстановці з технічної точки зору водій MERSEDES [PERSON] мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП, за умови виконання ним вимог ПДР, а саме рухатися у своїй смузі, не змінюючи напрямок руху, шляхом виїзду на смугу для розвороту та зменшивши швидкість автомобіля до швидкості руху попутного т/з; - Суд зауважує, що в цілому погоджується з висновком експерта, однак звертає увагу, що у вихідних даних для експерта не було вказано, що місце зіткнення в населеному пункті, тому тут дозволена швидкість для водія [PERSON] була не 110 км/год., а 90 км/год. І хоч перевищення швидкості на 20 км/год. не спричиняє адміністративної відповідальності, однак рух транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] хоч 120 км/год. (як він вказував у першочергових поясненнях, що підтверджується цими письмовими поясненнями, відеозаписом і показаннями свідка, допитаного в судовому засіданні), хоч 110-120 км/год. як він дав суду показання під присягою, вона все одно перевищувала максимально дозволену. І на такій швидкості руху водій [PERSON] не помітив ні табличок населеного пункту на синьому фоні, ні житлової забудови справа і зліва, ні знаку розвороту, що передував місцю ДТП і уважному водію вказував на прилягання саме смуги для розвороту, по якій, в принципі, обгін неможливий технічно, ні знаків пішохідного переходу, які там двічі дублюються, ні того факту, що щоб виїхати вантажівці з прилеглої території і потрапити на смугу розвороту, то по прямій треба проїхати як мінімум 40 м. до початку тієї смуги, а значить різкий маневр пересікання двох смуг вантажівкою технічно неможливий. Водій [PERSON] , який має невеликий досвід керування транспортним засобом, проявив надзвичайну неуважність до дорожній обстановки і це справді диво, що всі в автомобілі під його керування в результаті ДТП залишились фізично неушкодженими; - Всебічно, повно і об`єктивному дослідивши всі обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed