Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Адвокат Безсмертний Сергій Миколайович в інтересах [PERSON] у липні 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ ФК «Укрфінстандарт» про визнання виконавчого напису №51875 від 16.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 51875 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості. 29.09.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем, було відкрито виконавче провадження № 66979456 на підставі виконавчого напису № 51875 від 16.07.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 27.06.2025 року по справі № 166/924/25 було винесено ухвалу, якою замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 66979456 за виконавчим написом № 17825, вчиненим 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт". Зазначив, що даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Вказав, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам на підставі кредитних договорів в простій письмовій формі, була визнана судом нечинною. Нотаріусом незаконно було вчинено виконавчий напис на підставі зокрема договору, вчиненого у простій письмовій формі, а не оригіналу нотаріально посвідченого договору. Також, позивач не погоджується та вважає недоведеним факт видачі позивачеві суми кредиту за Кредитним договором, з правильністю нарахування і обрахунку сум заборгованостей, які містяться у виконавчому написі. Позивач стверджує, що відповідачем не було подано зазначеної сукупності документів нотаріусу для перевірки ним безспірності заборгованості, як це вимагається законодавством, а сама сума заборгованості [PERSON] , вказана в оскаржуваному виконавчому написі, розрахована неправильно. Зазначив, шо виконавчий напис № 51875 від 16.07.2021 року вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. Ні нотаріус, ні позикодавець не повідомив боржника письмово про вчинення виконавчого напису за Кредитним договором. Вважає, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З огляду на наведене, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №51875, вчинений 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., та стягнути на користь позивача судові витрати. Ухвалою судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі. Залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіду Володимира Олександровича та приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогу Сергія Степановича. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №17825 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № ID1376533 від 26.08.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії ID6953247, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості провадиться за період з 07.11.2020 по 18.05.2021. Сума заборгованості становить 57220,00 грн, що складається з: 15000,00 простроченої заборгованості за сумою кредиту, 42220,00 простроченої заборгованостіпо несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також 650,00 грн плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 57870,00 грн. 29.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем, було відкрито виконавче провадження № 66979456 на підставі виконавчого напису № 51875 від 16.07.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості. Як вбачається з позовної заяви ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 27.06.2025 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 66979456 за виконавчим написом № 17825, вчиненим 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт". Відповідно до статті 18\~ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(далі\~Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88\~Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі статтею 89\~Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. З огляду на вказане, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону, у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису від 08.09.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався статтями 87-91\~Закону та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року за\~№ 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року була залишена без змін. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оспорюваний у цій справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 16 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 54, 55) виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631\~ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. У матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусу було надано для вчинення виконавчого напису належні та допустимі докази наявності заборгованості у боржника [PERSON] , який би відповідав встановленим законодавством вимогам. У змісті виконавчого напису відсутня інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонувалося стягнути, виникла в межах строку позовної давності. Посилання у виконавчому написі на те, що стягнення провадиться за період з 07.11.2020 по 18.05.2021 рік не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру, а зі змісту досліджених доказів, неможливо прослідковувати виконання чи невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Існування заборгованості за кредитним договором оспорюється позивачем та матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів безспірності заборгованості. Ні відповідач, ні третя особа - приватний нотаріус Бригіда В.О., який вчинив виконавчий напис, не подали суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити та перевірити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відсутні відомості про те, що на час вчинення виконавчого напису вживалися дії щодо повідомлення боржника про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, а також те, що вчинення виконавчого напису здійснювалось на підставі оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, суду не надано доказів того, що нотаріус з`ясував чи не пропущено відповідачем строк позовної давності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним по справі судові витрати в сумі 7316,80 грн, в тому числі 1211,2 грн судового збору за подання позовної заяви; 605,6 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову, 5500,00 грн витрат на правову допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 23.06.2025, додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 23.06.2025, актом виконаних робіт від 23.06.2025, квитанцією до прибуткового касового ордеру № б/н від 23.06.2025.

Outcome: approved