Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

22.08.2025 представник позивача - адвокат Солоненко Б.М. звернувся до суду з позовом про визнання за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (померла [INFO] ) кожною з них 1/2 частки права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для звернення до суду з цим позовом є неможливість оформлення частини спадщини через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, у зв`язку з чим нотаріус відмовив спадкоємцям у видачі свідоцтв про право на спадщину (постанови № 254/02-31, № 253/02-31 від 21.11.2024) (а. с. 46, 49). Ухвалою суду від 25.08.2025 (а. с. 65, 66) позовну заяву [PERSON] та [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою, за клопотанням позивача, в державного нотаріуса\~Мурованокуриловецької державної\~нотаріальної контори\~Вінницької області витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 271/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Копія спадкової справи надійшла до суду 04.09.2025. Позивачі та представник позивачів, будучи належно повідомленими про дачу, час та місце розгляду справи (а. с. 69, 108 - 110), у підготовче судове засідання не з`явилися; 18.09.2025 до суду надійшла заява представника позивачів (а. с. 113, 114) про розгляд справи без їх участі. Відповідач копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.08.2025 та додані до неї матеріали отримав 26.08.2025, що підтверджується відповідною розпискою; відзиву до суду не подав; у підготовче судове засідання не з`явився (а. с. 68). 18.09.2025 до суду надійшла заява відповідача № 02-13/2520 від 17.09.2025 (а. с. 111, 112), у якій він позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення; просить справу розглянути без участі представника відповідача - Мурованокуриловецької селищної ради. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) суд проводить підготовче судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за можливе, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження ухвалити у цій справі рішення. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши у відповідності з нормами законодавства обставини, на яких вони ґрунтуються, з`ясувавши на їх основі правовідносини, що виникли, проаналізувавши законодавчі акти, які їх регулюють, суд встановив наступне та дійшов таких висновків. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.01.2016 виконавчим комітетом Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а. с. 10), підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Конищів Могилів-Подільського (колишнього - Мурованокуриловецького) району Вінницької області. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Рішенням Курашовецької сільської ради народних депутатів Мурованокуриловецького району Вінницької області від 17.02.1994 року № 7 «Про розгляд заяв громадян про приватизацію земельних ділянок» підтверджується, що [PERSON] безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,31 га для обслуговування жилого будинку і споруд та ведення особистого підсобного господарства (а. с. 55 - 58). Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим ФОП [PERSON] 27.11.2023 (а. с. 35 - 41), і витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № 131 від 27.11.2023 (а. с. 42 - 44) підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] є будинком садибного типу, який побудовано у 1968 році, а господарські будівлі та споруди побудовано у період 1972 - 1988 років. Довідкою ФОП [PERSON] від 20.02.2024 № 37 підтверджується проведення інвентаризації житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 45). Факт належності і володіння [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дочка) і [PERSON] (дочка) житловим будинком [ADDRESS] підтверджується довідкою Курашовецького старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 10/117 від 28.03.2024 про те, що згідно погосподарських книг Курашовецької сільської ради за 1991 - 1995 роки № 6, 1996 - 2000 роки № 3, 2001 - 2005 роки № 3, 2006 - 2010 роки № 3, 2011-2015 роки № 3, 2016-2020 роки № 3 (а. с. 52-54) головою домогосподарства по [ADDRESS] була [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). Спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт (а. с. 26), посвідчений 25.05.2010 секретарем виконавчого комітету Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, який зареєстрований в реєстрі за № 69. Даним заповітом все майно, що буде належати [PERSON] на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона матиме право, заповіла своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. Наявність і чинність цього заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79246859 від 21.11.2024 (а. с. 47). Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Матеріалами спадкової справи № 271/2016 підтверджується, що позивачі спадщину прийняли, тобто подали нотаріусу відповідні заяви (а. с. 75, 76). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79246867 від 21.11.2024 (а. с. 51), витягів про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 51761344і № 51761550 від 02.05.2018 (а. с. 105, 107), постанов державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 253/02-31 та № 254/02-31 від 21.11.2024 (а. с. 46, 49) вбачається, що спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом у межах спадкової справи № 271/2016 (а. с. 71 - 107), заведеної 08.07.2016 на підставі заяви [PERSON] від 08.07.2016 № 533 про відмову від прийняття спадщини (а. с. 74). Відповідно до матеріалів цієї спадкової справи спадщину прийняли дочки померлої [PERSON] та [PERSON] . Чоловік померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті дружини. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, що крім зазначеної спадкової справи також підтверджується довідкою Конищівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 11 від 28.03.2024 (а. с. 11). Згідно довідки комунального підприємства «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 37 від 20.02.2024 (а. с. 45) право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Відповідно до інформації, що міститься в постановах державного нотаріуса\~Мурованокуриловецької державної\~нотаріальної контори\~Вінницької областіпро відмову у вчиненні нотаріальної дії № 253/02-31 та № 254/02-31 від 21.11.2024 (а. с. 46, 49), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, постановами державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтверджується, що іншим чином, окрім судового порядку, захистити свої права спадкоємців позивачі не зможуть. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст. 392 ЦК України). Таким чином, позивачі довели факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право на спадкування за заповітом та факт прийняття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.09.2021 по справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20) висловив наступну правову позицію у подібних правовідносинах: «Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку». Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає закону, не порушує права чи законні інтереси інших осіб, відсутність іншого способу захисту спадкоємцями своїх прав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишились після смерті [PERSON] - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У постанові від 22.01.2020 в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18) Верховний Суд в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив такий висновок щодо застосування ч. 2 ст.\~367\~і статті\~1278\~ЦК України: «Якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними». Враховуючи наведене, а також обставину, що відповідач повністю визнав позов і не заперечує проти його задоволення; визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачами необхідно визнати в порядку спадкування за заповітом право власності кожної на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який успадковується після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатили судовий збір по 1211 грн. 20 коп. кожна (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачами не заявлено клопотання про повернення їм 50 відсотків сплаченого ним судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду не надано.

Outcome: approved