Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 174141,45 гривень кредитної заборгованості та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] звернувся до позивача щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 08.02.2022, будучи клієнтом банку, відповідач уклав з банком кредитний договір щодо надання кредитних коштів в сумі 100000,00 гривень строком на 24 місяці (тобто до 07.07.2024) зі сплатою процентів у розмірі 50.00 щорічно. Кредитний договір складався із Заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач, в свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 19.03.2025 становила 174141,45 грн., з яких 100000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 74141,45 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «Акцент-Банк». Тому представник позивача просить задовольнити позов. Ухвалою від 28.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з викликом сторін, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача про, що постановлялись відповідні ухвали. 19.09.2025 сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялися про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивача подав разом із позовною заявою письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки скеровувалися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення, розміщене на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч.1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 22 вересня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 19 вересня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 22 вересня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши надані представником позивача документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та 20.04.2021 підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», відповідно до якої він погодився, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 7). 08.02.2022, будучи клієнтом АТ «А-Банк», [PERSON] підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» ABH0CT155101644339734623 від 08.02.2022 (надалі - Заява). За умовами Заяви відповідач отримав кредит в сумі 100000 грн, строк кредиту 24 місяці з 08.02.2022 по 07.02.2024 включно, процентна ставка (фіксована) 50% на рік, розмір щомісячного платежу 6696,95 грн, загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 160726,81 грн. ( п.п.4-6,8,10 Заяви). Згідно із п. 18 Заяви відповідач погодився, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Згідно даних Паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» встановлено: сума/ліміт кредиту 100000 грн; строк кредитування 24 міс.; процентна ставка - 50 % річних; загальні витрати за кредитом 60726,81 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 160726,81 грн; реальна річна процентна ставка 64,31 % річних. Паспортом передбачено порядок повернення кредиту: щомісячними платежами по 6696,95 грн (а. с. 8 - 9). Із таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит встановлено, що дата видачі: 08.02.2022; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий 100000,00 грн; проценти за користування кредитом 60726,81 грн; загальна вартість кредиту 160726,81 грн (а. с. 12). Вищевказані Заява та Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» підписані відповідачем електронним підписом. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти у сумі 100000,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № TR.21894086.33630.65455 від 08.02.2022 та випискою по кредиту від 19.03.2025 (а. с. 16-18). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного на 19.03.2025 заборгованість відповідача становить 174141,45 грн., з яких 100000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 74141,45 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами (а. с. 13 - 14). Також, із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково вносив кошти для погашення кредиту у загальній сумі 1602,28 грн, зокрема: 09.07.2022 у сумі - 1,73 грн, 27.08.2022 у сумі 1600 грн, 01.09.2022 у сумі 0,55 грн. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань представник позивача звернувся до суду для захисту своїх порушений прав та стягнення заборгованості. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Також правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зазначає, що формулярами і стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті, згідно з якими і обслуговується відповідач, а анкетою-заявою, підписаною відповідачем, підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування в АТ «А-Банк». Оскільки умови договору приєднання розроблялися банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як встановлено судом, 20.04.2021\~\~відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що\~дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають між відповідачем та банком Договір про надання банківських послуг. Підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу, а надана ним інформація є правдивою. В подальшому, 08.02.2022, будучи клієнтом АТ «А-Банк», [PERSON] підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» ABH0CT155101644339734623 від 08.02.2022. Вищевказані документи відповідач підписав за допомогою електронного підпису, що відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказана Анкета-заява від 20.04.2022 та Заява про надання послуги «Швидка готівка» від 08.02.2022 підписана відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису є належними та допустимими доказами наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем. Із матеріалів справи вбачається, що АТ «А-Банк» у повному обсязі виконало свої зобов`язання, здійснивши переказ коштів відповідачу в сумі 100000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.21894086.33630.65455 від 08.02.2022 та випискою по кредиту [PERSON] за період з 08.02.2022 - 18.03.2025. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач вносив кошти на виконання умов у загальній сумі 1602,28 грн, зокрема: 09.07.2022 у сумі - 1,73 грн, 27.08.2022 у сумі 1600 грн, 01.09.2022 у сумі 0,55 грн. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020. Отже, суд вважає, що між сторонами був укладений електронний договір кредиту, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти під проценти, на умовах, вказаних в даному Договорі. Також відповідач приступив до виконання даного Договору, оскільки вносив кошти на погашення кредитної заборгованості. Натомість відповідач, всупереч умовам Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Із розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 19.03.2025 складає 174141,45 грн., з яких 100000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 74141,45 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено. Відтак, позичальник (відповідач) свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, кредит не повернув, що призвело до виникнення заборгованості. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги АТ «А-Банк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 100000,00 гривень слід задовольнити. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 74141,45 грн суд виходить з наступного. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. Судом встановлено, що відповідно до п. 1-4 Заяви 08.02.2022 [PERSON] було надано кредит у розмірі 100000 грн, із встановленим строком кредиту у 24 місяці, тобто з 08.02.2022 по 07.02.2024. Згідно з умовами Заяви сторонами погоджено сплату процентів за процентною ставкою (фіксована) 50 % на рік. За розрахунком позивача заборгованість за процентами за період з 08.02.2022 по 28.02.2025 року, тобто в межах строку кредитування, становить 74\~141,45 грн. З врахуванням наведеного розрахунок заборгованості по процентах суд вважає обґрунтованим. Суд враховує те, що при укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір [PERSON] усвідомлював та підтвердив, що умови заяви для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Тому, на підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 74\~141,45 грн, які були нараховані у межах строку кредитування. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення з [PERSON] за Заявою про надання послуги "Швидка готівка" у розмірі 174141,45 гривень є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, в силу ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір згідно з платіжним дорученням №6005315466312 від 19.03.2025 в сумі 2422,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved