Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

У липні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Третя особа: ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» про зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна В своїй позовній заяві позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження з житлового будинку, належного останньому на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за двома типами обтяження, зазначеними в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1355673, зареєстровано: 05.10.2004 року за № 1355673 реєстратором: Десята київська державна нотаріальна контора, 02100, м. Київ/м. Київ, вул. Набоки Сергія, буд. 13/9, підстава обтяження: договір застави, 3957, 30.11.1999, Приватний нотаріус, Ромасенко Н.Ф. , об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2133787KIEV10, Архівна дата: 01.12.1999, Дата виникнення: 05.10.2004, № реєстра: 30-ПР, внутр. № А60186222DF0452C3339; тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1437325, зареєстровано: 03.11.2004 за № 1437325 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ,/м. Київ, пр.-т Перемоги, 11, підстава обтяження: ухвала, б/н, 19.07.2000, Нарсуд, р-н Радянський, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , додаткові дані: архівний номер: 2588109KIEV1, Архівна дата: 21.07.2000, Дата виникнення: 21.07.2000, № реєстра: 3-1450, внутр. № 4С01163628F14E2E3730, комментарий: вх. 3715. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2000 році в провадженні Радянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-2911/2000 за позовом [PERSON] до Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції, Треті особи: [PERSON] , АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Ухвалою Радянського районного суду м. Києва від 19 липня 2000 року за заявою позивача [PERSON] про забезпечення позову по справі № 2-2911/2000 було накладено арешт на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Радянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2000 року у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою Київського міського суду від 15 листопада 2000 року скасовано рішення Радянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2000 року, справу направлено на новий розгляд до того ж районного суду в іншому складі суду. В подальшому ухвалою Радянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2001 року позовну заяву [PERSON] до Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції, Треті особи: [PERSON] , АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, залишено без розгляду. Вказане рішення набрало законної сили 09 березня 2001 року. Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві зазначає, що житловий будинок по [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності, посилаючись на свідоцтво про придбання ним житлового будинку на аукціоні 06.06.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А.Е. Зазначає, що в цьому житловому будинку по [ADDRESS] проживала його дочка - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Києві. Після її смерті вказаний житловий будинок він вирішив подарувати її двом синам, тобто своїм онукам - [PERSON] та [PERSON] . Про те, що зазначений житловий будинок знаходиться під арештом та забороною на відчуження, він дізнався від приватного нотаріуса 25.06.2024 року. Вказані відомості містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: колишній власник будинку [PERSON] за договором застави, 3957, 30.11.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом Ромасенко Н.Ф., передав у заставу належний йому житловий будинок по [ADDRESS] , заборона на відчуження якого не знята. У зв`язку з викладеним, просить зняти арешт та заборону відчуження з вказаного житлового будинку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2025 року залучено до участі у вказаній цивільній справі як третю особу ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК». Встановлено третій особі строк - п`ятнадцять днів для подання пояснень в порядку вимог ст. 181 ЦПК України. Від третьої особи до суду пояснень в порядку вимог ст. 181 ЦПК України не надходило. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач та Третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивачем щодо заочного розгляду справи заперечень не вказано, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, у 2000 році в провадженні Радянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-2911/2000 за позовом [PERSON] до Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції, Треті особи: [PERSON] , АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Ухвалою Радянського районного суду м. Києва від 19 липня 2000 року за заявою позивача [PERSON] про забезпечення позову по справі № 2-2911/2000 було накладено арешт на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який раніше належав на праві власності [PERSON] . Між [PERSON] та АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» 30.11.1999 року було укладено договір застави, згідно якого [PERSON] отримав кредит на суму 99 000 крб. під заставу належного йому будинку [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] у визначені договором строки сума кредиту повернута не була, АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. 16.02.2000 року було вчинено виконавчий напис № 642, який передано на виконання державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Радянського районного управління юстиції в м. Києві. 22.02.2000 року [PERSON] була направлена пропозиція про добровільне виконання виконавчого напису. Однак пропозиції державного виконавця виконані не були, у зв`язку з чим прийнято рішення щодо реалізації заставленого майна відповідно до п. 11-а договору застави і згідно з договором № 13/1 від 04.04.2000 року проведення реалізації майна на прилюдних торгах доручено Спеціалізованому державному підприємству «Укрспецюст» Міністерства юстиції України (державна реєстрація припинення вказаної юридичної особи 22.08.2012 року № 10741170018001156 у зв`язку з визнанням її банкрутом). Рішенням Радянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2000 року у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою Київського міського суду від 15 листопада 2000 року скасовано рішення Радянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2000 року, справу направлено на новий розгляд до того ж районного суду в іншому складі суду. В подальшому ухвалою Радянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2001 року позовну заяву [PERSON] до Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції, Треті особи: [PERSON] , АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, залишено без розгляду. Вказане рішення набрало законної сили 09 березня 2001 року. Згідно із свідоцтвом про придбання житлового будинку на аукціоні 06.06.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А.Е., житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з інформацією в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває під двома типами обтяження, а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1355673, зареєстровано: 05.10.2004 року за № 1355673 реєстратором: Десята київська державна нотаріальна контора, 02100, м. Київ/м. Київ, вул. Набоки Сергія, буд. 13/9, підстава обтяження: договір застави, 3957, 30.11.1999, Приватний нотаріус, Ромасенко Н.Ф. , об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , архівний номер: 2133787 KIEV10, Архівна дата: 01.12.1999, Дата виникнення: 05.10.2004, № реєстра: 30-ПР, внутр. № А60186222DF0452C3339; тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1437325, зареєстровано: 03.11.2004 за № 1437325 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ,/м. Київ, пр.-т Перемоги, 11, підстава обтяження: ухвала, б/н, 19.07.2000, Нарсуд, р-н Радянський, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , додаткові дані: архівний номер: 2588109KIEV1, Архівна дата: 21.07.2000, Дата виникнення: 21.07.2000, № реєстра: 3-1450, внутр. № 4С01163628F14E2E3730, комментарий: вх. 3715. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту особою цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). Протягом всього часу розгляду справи в суді, судом не встановлено, що позивач є стороною (боржником) виконавчого провадження. Відзив до суду відповідачем не подано, будь-яких пояснень від третьої особи - ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» до суду не надходило. Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього, порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги, в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Отже, існування безпідставного арешту майна є перешкодою в реалізації прав позивача. Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved