Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 54\~969,70 грн. та судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно до Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№867\~від 19.10.2018\~року «Про\~затвердження Положення\~про покладення\~спеціальних обов`язків\~на суб`єктів\~ринку природного\~газу для\~забезпечення загально\~суспільних інтересів\~у процесі\~функціонування ринку\~природного газу» є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015 року та статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642\~ЦК України та\~укладається шляхом\~заявочного принципу\~і не\~потребує двостороннього\~підписання письмової\~форми договору.\~За договором\~постачання природного\~газу постачальник\~зобов`язаний\~поставити побутовому\~споживачу природний\~газ у\~необхідних для\~нього об`ємах\~(обсягах),\~а побутовий\~споживач зобов`язаний\~своєчасно оплачувати\~постачальнику вартість\~природного газу\~у розмірі,\~строки та\~порядку,\~що визначені\~договором. Відповідач акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ за адресою:\~ [ADDRESS] , частково сплативши вартість спожитого природного газу, а також в подальшому надавши позивачу підписану заяву-приєднання до умов Договору від 22.01.2024 року. З [PERSON] на користь позивача за період з листопада 2018 року по лютий 2021 року було стягнуто заборгованість при розгляді цивільної справи №398/2889/21. В той же час, відповідачем за період з 01 березня 2021 року до 30 вересня 2024 року було спожито природний газ за вищевказаним об`єктом на загальну суму 54\~969,70 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату спожитого природного газу та понесені судові витрати. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та п равовідносини. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.09.2021 року у справі №398/2889/21 (провадження №2/398/1590/21) за позовом ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 36\~961,25 грн за період з листопада 2018 року по лютий 2021 року, за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Із зазначеного рішення також вбачається, що в ході судового розгляду [PERSON] визнала позовні вимоги. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг. За змістом ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. З огляду на те, що норма ч. 3 ст. 714 ЦК України у питанні укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу відсилає до спеціальних законів, то до правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з особливостями, встановленими Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496 (далі Правила), а також умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500. Зі змісту положень ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», абзацу 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 2 розділу ІІІ Правил вбачається, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, умови якого є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір укладається з урахуванням положень статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Факт згоди споживача про приєднання до умов цього договору може бути підтверджений кількома способами, зокрема, фактом споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. З рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.09.2021 року у справі №398/2889/21 (провадження\~№2/398/1590/21)\~вбачається,\~що з\~листопада 2018\~року за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~відповідач отримує\~від позивача\~та споживає\~природний газ.\~При цьому,\~22.01.2024\~року відповідач\~надала позивачу\~заяву-приєднання\~до умов\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачем\~за адресою: [ADDRESS] . Із довідки про фінансовий стан споживача станом на вересень 2024 року, виданої по рахунку [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) вбачається, що відповідачем за період з 01.03.2021 року по 30.09.2024 року (включно) споживався природний газ, що також свідчить про приєднання відповідачем до типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, оскільки відповідач, як споживач послуг не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved