Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , відповідачем у справі з 2013 року до 2022 року (шлюб зареєстрований 26.09.2013 Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області). Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 02.12.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвалено судове рішення №442/7999/21 про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідач у липні 2019 року виїхав за кордоном та в Україну не повернувся по даний час. Він проживає та працює у республіці Португалія ( [PERSON] португальський ідентифікаційний код [NUMBER] ). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивачем у 2022 році було пред`явлено позов до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої спільної дочки, через свідоме невиконання останнім своїх батьківських обов`язків. Так, 14 лютого 2023 року Дрогобицьким міськрайоним судом Львівської області винесено судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на дочку [PERSON] , в розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.12.2022 і досягнення дитиною повноліття. [PERSON] аліменти сплачує на користь [PERSON] , однак, розмір який ним сплачується як зазначає позивач не є достатнім та належним для повноцінного розвитку їх спільної дитини, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. В судове засіданння представник позивача [PERSON] - адвокат Садлівська О.П. в судове засідання не з"явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розляд справи у її відсутності, заявілені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Тунський А.Р. в судове засідання не з"явився, однак від нього поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає лише в частині 3196,00 грн., що відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів, в решті вимог просить відмовити, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно\~статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 листопада 2014р. вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі. Як вбачається із Судового наказу від 14.02.2023р., з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованої по [ADDRESS] , стягуються аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.17 постанови від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорені. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Держбюджетом на 2025 рік, загальний показник прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2025 році складає 2920 грн., для дітей віком до 6 років 2 563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Суд враховує, що заявлений позивачкою розмір аліментів 8000грн. на одну дитину щомісячно, є частково доведеним. Позивачкою доведено підстави для збільшення вже присудженого розміру аліментів, оскільки розмір аліментів, який сплачує відповідач вже є не достатнім та належним для повноцінного розвитку дитини, а відповідач окрім сплати аліментів в розмірі визначеному судом, участі у матеріальному утриманні дитини не приймає. \~ \~ Як\~вбачається\~із відомостей\~з Головного\~центру обробки\~спеціальної інформації\~Державної прикордонної\~служби України\~від 31.01.2025р.,\~у межах\~повноважень,\~наданих Адміністрацією\~Держприкордонслужби,\~на виконання\~ухвали Дрогобицького\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 31.01.2025р.,\~ громадянин\~ [PERSON] \~через пункт\~пропуску "Шегині"\~перетнув кордон\~(на\~визд)\~12.07.2019р.,\~19.47\~год.,\~там проживає\~та працює,\~ є здоровим, працездатним чоловіком, що свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 5000 гривень на одну дитину, що дасть можливість забезпечити достатні та належні умови для проживання дитини.. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимогст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved