Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою, а саме: матеріальної шкоди (збитки) в загальному розмірі 243 900 грн. 87 коп. та судового збору в розмірі 2 439 грн. 02 коп. В обґрунтування позову вказує, що 27.09.2022 об 11.30 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Lexus LX570» д/з [NUMBER] , в м. Києві по вул. Над`ярна з вул. Ф. Яновського, не надав перевагу в русі автомобілю «BMW І3» д/з [NUMBER] та який наближався з правого боку, де траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена ПДР України, в результаті чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.10.11 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 760/16960/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.03.2023 у справі № 760/16960/22, виправлено описку допущену в постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2022 у описовій частині, зазначено вважати вірним державний номерний знак транспортного засобу марки BMW І3 «[NUMBER]». Відповідно до відомостей Моторного (транспортного) Страхового Бюро України, автомобіль «Lexus LX570» д/з [NUMBER] , яким керував відповідач станом на дату дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, поліс ОСАГО відсутній. Зазначене підтверджується складеною відносно відповідача постановою про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД № 431182 від 03.11.2022 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП. У свою чергу, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (27.09.2022), автомобіль позивача був застрахований в Акціонерному Товаристві «Страхова компанія «АРХ» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 28848Га2к3 від 30.04.2022. Відповідно до Звіту № 730 про оцінку матеріального збитку, складеному 02.10.2022 (дата оцінки 27.09.2022) на замовлення АТ «СК «АRХ», в якій був застрахований за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3 автомобіль BMW I3 [NUMBER], власником якого на момент ДТП був Позивач та зіткнення з яким відбулось, ринкова вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди складала 982 276,11 грн. (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят шість грн. 11 коп.), що станом на 27.09.2022 за офіційним курсом НБУ (курс НБУ 36,5686 грн./1 дол. США) складає 26 861,19 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят один долар 19 центів) доларів США. Вартість відновлювального ремонту складає 784 532,55 грн. (сімсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять дві грн. 55 коп.), включаючи ПДВ на запасні частини. Відповідно до п. 29.6, п. 29.7 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3, повна загибель транспортного засобу - випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% страхової суми за Договором. З огляду на те, що вартість відновлювального ремонту відповідно до Звіту № 730 складає 92,3% від страхової суми, АТ «СК «ARX» визнано страховий випадок як «повна загибель транспортного засобу». Як зазначено у п. 25.8, п. 25.8.1 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3, при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування, вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Аудатекс Україна») чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку. Під організацією продажу залишків розуміється пошук покупця на залишки ТЗ шляхом використання онлайн -аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Аудатекс Україна») та надання зобов`язуючої пропозиції страхувальнику. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції від 10.10.2022, наданої АТ «СК «ARX», вартість залишків транспортного засобу BMW I3 склала 555 550,00 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.). Позивачем 27.10.2022 за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 № 28848Га2к3 за вирахуванням ринкової вартості залишків транспортного засобу після ДТП, суми знецінення, франшизи та суми несплачених страхових платежів, отримано від страхової компанії грошові кошти (страхове відшкодування) у розмірі 238 637,62 грн. За наведених вище обставин, позивач вимагає відшкодувати йому майнову шкоду (реальні збитки), спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27.09.2022 у розмірі 243 900,87 грн. (двісті сорок три тисячі дев`ятсот грн. 87 коп.) виходячи із наведеного в позовній заяві розрахунку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 01.08.2023, справа розподілена головуючому судді - [PERSON]. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2023 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва 20 грудня 2023 року призначено цивільну справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. [PERSON] подано відзив від 12.01.2024 на позовну заяву [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Разом із відзивом на позовну заяву. Відповідачем подано клопотання про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», а також заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також, [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву від 12.01.2024 до [PERSON] про визнання припиненим зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] відносно відшкодування збитків, що були завдані 27.09.2023 транспортному засобу марки BMW І3, Д.Н.З: [NUMBER]. 17.01.2024 представником позивача подано відповідь на відзив та заперечення на заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 24.01.2024 представником позивача подано заперечення на заяву відповідача про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». 22.02.2024 в зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, згідно розпорядження № 265 керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/17132/23, провадження № 2/760/3893/24. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.02.2024, визначено суддю - Усатову І.А. головуючим суддею. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.06.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення зобов`язань - залишено без руху в зв`язку із несплатою судового збору. Позивачем за зустрічною позовною заявою усунуто недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.06.2024 строк. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.09.2024, суд постановив перейти до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.11.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2024, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.04.2025 у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про припинення зобов`язань у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено. Протокольною ухвалою суду від 04.11.2024 представнику відповідача у задоволенні заяви про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» відмовлено, підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. 11.07.2025 в судове засідання по розгляду справи по суті відповідач та його представник не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, вимоги позовної заяви просив задовольнити у повному обсязі. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено. У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.09.2022 об 11.30 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Lexus LX570» д/з [NUMBER] , в м. Києві по вул. Над`ярна з вул. Ф. Яновського, не надав перевагу в русі автомобілю «BMW І3» д/з [NUMBER] , власником якого на момент дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON] та який наближався з правого боку, де траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена ПДР України, в результаті чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.10.11 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 760/16960/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.03.2023 у справі № 760/16960/22, виправлено описку допущену в постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2022 у описовій частині, зазначено вважати вірним державний номерний знак транспортного засобу марки BMW І3 «[NUMBER]». Відповідно до відомостей МТСБУ, автомобіль «Lexus LX570» д/з [NUMBER] , яким керував відповідач, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, не був застрахований, поліс ОСАГО відсутній. Зазначене підтверджується складеною відносно відповідача постановою про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД № 431182 від 03.11.2022 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України (аналогічна стаття 82 ЦПК України в діючій редакції) вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ч.6 ст.82 ЦПК України, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, суд не піддає сумніву та повторному встановленню і доказуванню обставини, які були встановлені постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від від 26.12.2022 у справі № 760/16960/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2023, щодо обставин, місця та часу події вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] , якого визнано винним у вчиненні ДТП. Таким чином, з огляду на визнання в судовому порядку відповідача винним у дорожньо-транспортній пригоді 27.09.2022 та притягненню до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху згідно з постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 760/16960/22, на відповідача покладається обов`язок відшкодувати позивачу майнову шкоду, спричинену в результаті ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27.09.2022 в м. Києві по вул. Над`ярна з вул. Ф. Яновського, транспортний засіб марки «BMW І3» д/з [NUMBER] , отримав механічні пошкодження та належав позивачу на момент дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується матеріалами справи. Автомобіль позивача був застрахований в Акціонерному Товаристві «Страхова компанія «АРХ» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 28848Га2к3 від 30.04.2022, страхова сума (дійсна вартість транспортного засобу) на момент укладення договору становить 850 000,00 грн. (пункт 8, пункт 8.1), що становить еквівалент 29 054,96 дол. США відповідно до курсу НБУ 29,2549 грн./1 дол. США станом на 30.04.2022. Відповідно до положень п. 29.6, п. 29.7 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3, повна загибель транспортного засобу - випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% страхової суми за Договором. Відповідно до Звіту № 730 про оцінку матеріального збитку, складеному 02.10.2022 (дата оцінки 27.09.2022) на замовлення АТ «СК «АRХ», ринкова вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди складала 982 276,11 грн. (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят шість грн. 11 коп.), що станом на 27.09.2022 за офіційним курсом НБУ (курс НБУ 36,5686 грн./1 дол. США) складає 26 861,19 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят один долар 19 центів) доларів США. Вартість відновлювального ремонту складає 784 532,55 грн. (сімсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять дві грн. 55 коп.), включаючи ПДВ на запасні частини. З огляду на те, що вартість відновлювального ремонту відповідно до Звіту № 730 складає 92,3% від страхової суми, АТ «СК «ARX» визнано страховий випадок як «повна загибель транспортного засобу». Як зазначено у п. 25.8, п. 25.8.1 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3, при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування, вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Аудатекс Україна») чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку. Під організацією продажу залишків розуміється пошук покупця на залишки ТЗ шляхом використання онлайн - аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Аудатекс Україна») та надання зобов`язуючої пропозиції страхувальнику. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції від 10.10.2022, наданої АТ «СК «ARX», вартість залишків транспортного засобу BMW I3 склала 555 550,00 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.). Згідно розрахунку страхового відшкодування, здійсненого АТ «СК «ARX», сума страхового відшкодування складає 255 035,62 грн., сума несплачених страхових внесків 16 398,00 грн., до виплати - 238 637,62 грн. Отже, зважаючи на те, що страхова сума (дійсна вартість транспортного засобу) на момент укладення договору становила 850 000,00 грн., позивачем 27.10.2022 за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 № 28848Га2к3 за вирахуванням ринкової вартості залишків транспортного засобу після ДТП (555 550,00 грн.), суми знецінення (35 164,38 грн.), франшизи (4 250,00 грн.) та суми несплачених страхових платежів (16 398,00 грн.), отримано від страхової компанії грошові кошти (страхове відшкодування) у розмірі 238 637,62 грн. Як зазначалось вище, згідно підпункту 8.1 пункту 8 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3, дійсна вартість автомобіля марки BMW I3 д/з [NUMBER] (страхова сума) - 850 000,00 грн., що станом на 30.04.2022 становить еквівалент 29 054,96 дол. США відповідно до офіційного курсу НБУ 29,2549 грн./1 дол. США. Ринкова вартість автомобіля станом на 27.09.2022 (до ДТП) згідно Звіту № 730 складає 982 276,11 грн., що становить еквівалент 26 861,19 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ 36,5686 грн./1 дол. США. Різниця між дійсною ринковою вартістю автомобіля позивача марки BMW I3 д/з [NUMBER] (страхова сума згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3) та ринковою вартістю автомобіля позивача марки BMW I3 д/з [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди згідно звіту № 730 про оцінку матеріального збитку від 02.10.2022 обумовлена зміною курсу долара США до гривні. Таким чином, позивачем в основу розрахунку майнової шкоди заявленої в позові в розмірі 243 900,87 грн., спричиненої ДТП що сталась 27.09.2022, взято ринкову вартість автомобіля марки BMW I3 д/з [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди згідно звіту № 730 про оцінку матеріального збитку від 02.10.2022 (станом на 27.09.2022), що склала 982 276,11 грн., а саме: (982 276,11 - 555 550,00 - 238 637,62) + 4 250,00 + 35 164,38 + 16 398,00 = 243 900,87 грн., де: 982 276,11 грн. - ринкова вартість ТЗ BMW I3 станом на 27.09.2022 (до ДТП); 555 550,00 грн. - вартість залишків ТЗ BMW I3 за Зобов`язуючою пропозицією; 238 637,62 грн. - сума страхового відшкодування сплачена АТ «СК «ARX» за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3; 4 250,00 грн. - франшиза за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.04.2022 за № 28848Га2к3; 35 164,38 грн. - сума знецінення ТЗ BMW I3; 16 398,00 грн. - сума несплачених страхових платежів Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У свою чергу, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням вищезазначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду ( № 924/1022/17 від 06.11.2019 року; № 753/19288/14-ц від 30.10.2019 року; № 752/9524/15-ц від 03.10.2019 року; № 757/31910/16-ц від 18.09.2019 року; № 127/7370/17 від 10.04.2019 року; № 483/2089/16-ц від 03.04.2019 року; № 394/512/16-ц від 06.03.2019 року). Як зазначено у п. 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України). Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 9 постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">ст.5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов`язковим. Відповідно до ч.1 та п.6 ч.4 Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">ст.6 зазначеного Закону, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути: 6) страхування наземного транспорту (крім залізничного). Відповідно до ст. Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">5, п. 6 ч. 4 ст. Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">6 та п. 9 ч.1 ст.Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">7 Закону України "Про страхування" добровільне страхування наземного транспорту та обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є двома абсолютно різними видами страхування. Згідно з ч.1 ст.6 та ч.1 ст.25 наведеного Закону добровільне страхування, в т.ч. наземного транспорту, - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтр">Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Таким чином, розмір страхового відшкодування, його складові та порядок обрахування встановлюються повністю на розсуд сторін такого договору. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Під час дослідження матеріалів справи було встановлено, що відповідач є особою, винними діями якої трапилася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача, тому саме він повинен відшкодувати завдану позивачу шкоду. Згідно змісту поданого відзиву та пояснень представника, відповідачем не ставиться під сумнів його вина у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась за його участі 27.09.2022, так само не ставиться під сумнів наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та наслідками. Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та необхідності передання позивачем відповідачу залишків транспортного засобу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, ґрунтуються на ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом із тим, в цій справі положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не застосовуються, оскільки автомобіль позивача був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу згідно з положеннями Закону України «Про страхування», в свою чергу відповідач керував автомобілем за відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем з посиланням на належні і допустимі докази не спростовано ринкову вартість автомобіля позивача, яка визначена у розмірі 982 276,11 грн. станом на момент ДТП згідно Звіту № 730. Судом встановлено наявність в діях відповідача всіх елементів складу правопорушення, відповідальність за яке передбачає відшкодування шкоди завданої фізичній особі в порядку, передбаченому ст. 1166, ч. 2 ст. 1187, п. 1) ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, а саме: протиправна поведінка відповідача, що полягає у порушенні ним пункту 10.11 Правил дорожнього руху, керування автомобілем за відсутності полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та його вина, що встановлено судовим рішенням - постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 760/16960/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2023, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави; наявність шкоди, заподіяної позивачу, що підтверджується матеріалами про притягнення Відповідача до адміністративної відповідальності, звітом № 730 про оцінку матеріального збитку від 02.10.2022 та додатками до нього; причинно-наслідковий зв`язок між діями Відповідача та спричиненими збитками внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27.09.2022 та що призвело до заподіяння позивачу майнової шкоди у розмірі 243 900,87 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 243 900,87 грн. ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 439 грн. 02 коп., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом паяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до чч. 4,5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між Адвокатським об`єднанням «Магніт» та [PERSON] був укладений Договір про надання правничої допомоги № 2709/2022-01 від 27.09.2022. Згідно пункту 1.1. додатку № 2 від 28.03.2023 до договору про надання правничої допомоги № 2709/2022-01 від 27.09.2022 року, Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати Клієнту необхідну правову допомогу, а саме: 1.1.1 - підготовка та подання до суду позовної заяви до [PERSON] про стягнення збитків спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в Солом`янському районі міста Києва 27.09.2022; 1.1.2 - супровід справи в судах всіх інстанцій, складання, підписання та подання заяв по суті, процесуальних заяв, інших клопотань, заяв, тощо; 1.1.3 - представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях в судах всіх інстанцій, а також у випадку необхідності - збір доказів, складання та подання адвокатських запитів в інтересах клієнта. Відповідно до п. 1.2. додатку № 2 від 28.03.2023 до договору про надання правничої допомоги № 2709/2022-01 від 27.09.2022 року, правову допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях. Сторони домовились про вартість правової допомоги в таких розмірах: 1.2.1. Аналіз документів, складання, формування, підписання і подання до суду першої інстанції позовної заяви - 12000,00 грн.; 1.2.2. Складання, формування, подання до суду першої інстанції відповіді на відзив - 6000,00 грн.; 1.2.3. Складання, формування, подання до суду першої інстанції будь-яких процесуальних заяв, клопотань, тощо - 3000,00 грн. (за кожну таку заяву); 1.2.4. Складання, підписання та подання до суду апеляційної інстанції заяв по суті (апеляційна скарга/відзив на апеляційну скаргу) - 10000,00 грн.; 1.2.5. Складання, підписання та подання до суду апеляційної інстанції будь-яких процесуальних заяв, клопотань, тощо - 3000,00 грн. (за кожну таку заяву); 1.2.6. Представництво інтересів Клієнта в суді (в разі призначення судового засідання) - 2500,00 грн./за кожне судове засідання в незалежності від його проведення за умови присутності адвоката в призначену дату. Пунктом 1.3. додатку № 2 від 28.03.2023 до договору про надання правничої допомоги № 2709/2022-01 від 27.09.2022 встановлено, що сплата за надану правову допомогу здійснюється Клієнтом за рахунком на протязі трьох банківських днів з дня, наступного за датою набрання законної сили рішенням суду в справі за позовною заявою Клієнта до [PERSON] про стягнення збитків спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в Солом`янському районі міста Києва 27.09.2022. Позивачем разом із позовною заявою подано попередній/орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс та планує понести в ході розгляду справи. Відповідно до Акту про надання правової (правничої) допомоги від 28.07.2023 року, вартість наданої правової допомоги складає 12000,00 грн. (фіксована сума), обсяг (дія, послуга, що надавалась): правовий аналіз наданих Клієнтом документів щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди 27.09.2022, формування правової позиції; складання, формування та подання до Солом`янського районного суду міста Києва позову до [PERSON] про відшкодування збитків в розмірі 243 900,57 грн., що відповідає положенням п.п. 1.2.1 пункту 1.2 Додатку № 2 до Договору про надання правової допомоги та заявленим Позивачем судовим витратам в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, доданому до позовної заяви. Представництво інтересів позивача здійснювалась адвокатами АО «Магніт», що підтверджується наявними в матеріалах справи ордерами, свідоцтвами та посвідченнями адвокатів Соколика Д.І., [PERSON] . Отже, розмір витрат на правову допомогу в сумі 12 000,00 грн. є доведеним. Відповідно до матеріалів справи, відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення судових витрат. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22, Суд дійшов наступних висновків: «принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт; суд,

Outcome: approved