Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

адвокат Муругов В.О. в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за позивачами право власності по 1/3 частині кожному на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у м. Перечин помер [PERSON] , який був чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з гаража ю/н на пл. Незалежності у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області. Наведене підтверджується рішенням виконкому Перечинської селищної ради народних депутатів віл 21 вересня 1990 року № 40 «Про надання дозволу на будівництво гаражу гр-ну [PERSON] », а також будівельний паспорт на будівництво господарсько-битових будівель від 19 листопада 1990 року. На день смерті [PERSON] , із спадкоємців першої черги з ним постійно проживали лише позивачі, що підтверджується довідкою, виданою адміністратором відділу ЦНАП Перечинської міської ради 16 вересня 2021 року № 824. За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому позивачі у порядку ч.3 ст. 1268 та ст. 1270 ЦК України успадкували спадкове майно у рівних частинах, тобто по 1/3. У червні 2025 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. із зверненням про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на що отримали відповідь за № 44/01-16 від 13 червня 2025 року про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на такий, а також запропоновано звернутись до суду для визнання права власності в порядку спадкування. Таким чином, оскільки у них існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому просять позов задовольнити.\~\~\~\~\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] адвоката Муругова Вячеслава Олександровича до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат Муругов В.О. не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а також не вирішувати питання понесених судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд встановив, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] та батько позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 06 лютого 2012 року, актовий запис № 7. Рішенням виконкому Перечинської селищної Ради народних депутатів від 21 вересня 1990 року № 40 «Про дозвіл на будівництво гаражу гр-ну [PERSON] » надано дозвіл на будівництво гаражу біля теплиці, між гаражами РК КПУ та теплицею, гр-ну [PERSON] , жит. [ADDRESS] ; зобов`язано гр-на [PERSON] виготовити необхідну документацію в техбюро при райархітектурі. Також, як свідчать матеріали справи, [PERSON] як забудовником 19 листопада 1990 року було виготовлено «Строительный паспорт на строительство хозяйственно-бытовий строений» у смт Перечин, пл. 50 років Жовтня.\~\~ Згідно довідки № 824 від 16 вересня 2024 року, виданої Відділом «ЦНАП» Перечинської міської ради Закарпатської області, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані такі особи: [PERSON] , 1965 року народження, - чоловік; [PERSON] , 1963 року народження, - дружина; [PERSON] , 1985 року народження, - донька; [PERSON] , 1988 року народження, - донька.\~\~ Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] , право на спадкування після його смерті одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, враховуючи те, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживали разом з ним на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилися від спадщини, а наявність інших спадкоємців першої черги чи спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, відтак вони прийняли таку у рівних частинах (тобто по 1/3). Поряд з цим суд встановив, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 16 лютого 2022 року звернулися до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. із спільною заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що стверджується копією спадкової справи № 6/2022 за померлим [INFO] [PERSON] , наданою на запит суду приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. 26 серпня 2025 року за № 55/01-16. Одинадцятого квітня 2023 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. було видано позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 71, 82, 84, 87, з яких вбачається, що спадкове майно, на яке видано ці свідоцтва, складається з: автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, реєстраційний номер [NUMBER] ; автомобіля марки KIA CARENS, реєстраційний номер [NUMBER] ; земельної ділянки кадастровий номер 2123210100:01:004:0364, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); земельної ділянки кадастровий номер 2123210100:01:004:0363, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ).\~\~ У червні 2025 року, бажаючи оформити спадщину за спадкодавцем [PERSON] ще й на гараж б/н на пл. Незалежності (раніш 50 річчя Жовтня) Ужгородського району Закарпатської області позивачі звернулися з відповідною заявою до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю., однак 13 червня 2025 року отримали повідомлення за № 44/01-16 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на вищевказаний гараж. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину (підп. 3.14 п. 3 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~ № 296/5). Аналіз статті 1268 та книги 6 ЦК України свідчить, що спадковому праву характерний принцип універсальності спадкового правонаступництва, який проявляється у тому, що на стадії прийняття спадщини вона розглядається як єдине ціле, незалежно від підстави спадкування. Тобто особа реалізує свої права як спадкоємця, приймаючи спадщину, незалежно від підстави спадкування (за законом чи за заповітом). За своєю сутністю прийняття спадщини - це односторонній правочин, який спрямований на набуття спадкового майна (спадщини). Для прийняття спадщини властивий універсальний характер, оскільки воно поширюється на всю спадщину, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась, тобто на всі спадкові активи і пасиви. Прийняття може мати місце лише стосовно всієї спадщини як єдиного цілого. Відповідно прийняття частини спадщини означає прийняття всієї спадщини (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2018 року в справі № 497/1870/16-ц (провадження № 61-1831св18) та від 07 квітня 2020 року в справі № 456/2628/17 (провадження № 61-5524св19). Вищевикладене свідчить про те, що окрім майна, на яке видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також успадкували і гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .\~\~ Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 433938403 від 03 липня 2025 року відомості про зареєстроване за [PERSON] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутні.\~\~\~ Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, суд встановив, що згідно квитанцій до платіжних інструкцій на переказ готівки № ПН1622, ПН1623 та ПН1624 від 03 липня 2025 року позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сплачено по 404,00 грн судового збору відповідно. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, адвокат Муругов В.О., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачами судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved