Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ»), звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 20287,5 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») 29 серпня 2024 року було укладено договір позики №2156179. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику. Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 року було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до божників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №41 від 24.01.2025 року до Договору Факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 20287,5 гривень, з яких: 7500,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 12000,00 гривень сума заборгованості за пенею; 787,5 гривень комісія за надання позики. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики на загальну суму 20287,5 гривень, а також судовий збір у розмірі 3028 гривні. Представник позивача ТОВ «ФК«ЄАПБ» Кудіна А.В. про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Натомість, у позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи за його відсутності, також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Однак, через канцелярію суду подала письмове клопотання про часткове визнання позову та розгляд справи без її особистої участі. Так, відповідач заявляє про визнання позову в межах основної суми боргу (тіло кредиту) в розмірі 7500,00 гривень, а у решті позовних вимог, що стосуються розміру пені та комісії, просить відмовити. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до договору позики №2156179 від 29.08.2024 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало [PERSON] грошові кошти кредит у сумі 7500,00 гривень строком на 30 днів, з процентною ставкою 0,01% день, комісією за надання позики 29,71%, пені 5% за день. Згідно договору факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ», у порядку та на умовах договору, зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» грошові кошти, а останнє відступити Права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Перелік боржників та інші дані, зазначені у відповідних реєстрах, які формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Як вбачається з акту прийому-передачі Реєстру Боржників 41 від 24.01.2025 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (клієнт) передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) прийняв реєстр боржників №41, крім того від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №41 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, сформованого 24.01.2025 року, [PERSON] має суму заборгованості перед позивачем у розмірі 20287,5 гривень, з яких: 7500,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 12000,00 гривень сума заборгованості за пенею; 787,5 гривень комісія за надання позики. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №2156179 від 29.08.2024 року, заборгованість [PERSON] за період з 24.01.2025 року по 30.06.2025 року складає 20287,5 гривень. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд керується наступними положеннями законодавства. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи те, що позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у частині стягнення основної суми боргу в сумі 7500,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею, то суд приходить до наступного. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] укладала договір позики з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 29.08.2024 р, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України сума заборгованості за пенею у розмірі 12000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне. У постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача установлено, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію без зазначення, які саме дії позикодавця входять до такого обслуговування,\~ підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договором суд не вбачає. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість в розмірі 7500,00 гривень, яка є сумою заборгованості за основною сумою боргу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із наданою до суду платіжною інструкцією № 125771 від 22.07.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову в сумі 3028,00 гривень. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, що є судовими витратами позивача, які суд вирішує стягнути на його користь із відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 7500*3028/20287,5 = 1119,40 грн. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial