Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач\~ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що 13 листопада 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 12.11.2024-100000552, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 10000 грн. під проценти, строком 155 дні. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконав, порядку погашення кредиту не дотримався, що призвело до утворення заборгованості, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 30100 грн. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі не надав. У встановлений ухвалою суду строк, відзив відповідно до вимог\~ст.178 Цивільного процесуального кодексу України\~і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.36). Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України\~на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 13 листопада 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 12.11.2024-100000552, відповідно до якого відповідачу\~надано кредит в розмірі 10000 грн. під проценти строком на 155 дні. Договір складається із пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 13 листопада 2024 року та заявки № 12.11.2024-100000552 від 13 листопада 2024 року. Договір підписано електронним цифровим підписом сторін. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав та згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 10 серпня 2025 року за кредитним договором становить 30100 грн., яка складається із наступного: заборгованість за наданим кредитом -\~10000 грн., проценти -\~12400 грн., комісія - 900 грн., додаткова комісія -1800 грн., неустойка за кожен день невиконання зобов`язання 5000 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України\~, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 2\~статті 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Частиною першою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054\~ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував. Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже наявні підстави для стягнення заборгованості в розмірі 25100 грн., з яких: заборгованість за наданим кредитом -\~10000 грн., проценти -\~12400 грн., комісія - 900 грн., додаткова комісія -1800 грн, на користь позивача, який набув права грошової вимоги до відповідача згідно договору факторингу . Разом із тим, позивач просить стягнути заборгованість за пенею в розмірі 5000 грн. Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ). Згідно до положень ч.3\~ст.551 ЦК України\~розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3\~ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1\~ст. 214 ЦПК України, є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи позивачем нараховано пеню у розмірі 5000 грн., при цьому заборгованість за основною сумою кредиту складає заборгованість за наданим кредитом -\~10000 грн., проценти -\~12400 грн., комісія- 900 грн., додаткова комісії -1800 грн. Суд також вважає необхідним врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків у зв`язку з порушенням саме відповідачем грошового зобов`язання. Таким чином, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає, що розмір пені підлягає зменшенню до 1000 грн. За таких обставин, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає в розмірі 26100 грн., з яких: заборгованість за наданим кредитом -\~10000 грн., проценти -\~12400 грн., комісія - 900 грн., додаткова комісії -1800 грн., пеня 1000 грн., в задоволенні решти позову щодо стягнення пені слід відмовити Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору (а.с.1). Вимоги позивача задоволені частково, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог , що становить 2100 грн. 48 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial