Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У травні 2025\~ року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 76632,13 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 13.12.2018 з відповідачкою укладено договір №35 на відпуск теплової енергії, відповідно до якого позивачем надано послуги з відпуску теплової енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок систематичного невиконання відповідачкою умов договору, виникла заборгованість станом на 29.04.2025 у сумі 76632,13 грн. Ухвалою суду від 20.05.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, однак неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних у справи письмових доказів достатньо для правильного вирішення справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися поштові конверти, адресатні відповідачу, з довідкою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як встановлено у ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У свою чергу, відповідачка не повідомляла суд про зміну своєї адреси. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідачка не скористалася, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом установлено, що 13.12.2018 між КП «Новомосковськтеплоенерго», як постачальником з однієї сторони, та [PERSON] , як споживачем з другої сторони, укладено Договір №35 на відпуск теплової енергії, відповідно до якого у період з 01.12.2018 по 08.04.2019 постачальник відпускає, а споживач приймає та сплачує на умовах цього договору теплову енергію з котельні в гарячій воді на опалення приміщень споживача загальним зовнішнім будівельним об`ємом 724,78 м. куб. Теплова енергія подається на опалювальні об`єкти, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.3 розділу ІІІ Договору №35, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за спожиту теплову енергію проводиться грошовими коштами не пізніше 15 числа з наступного за місяцем постачання теплової енергії. Зважаючи на необхідність попередньої оплати за природний газ споживач зобов`язаним щомісячно за 30 днів до початку розрахункового періоду перераховувати на рахунок постачальника у відповідності з пред`явленим рахунком 80% вартості теплової енергії, запланованої для постачання споживачу в розрахунковому періоді, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Плата за теплову енергію (опалення) стягується в опалювальний період (п.4 розділу ІІІ Договору). Усі взаєморозрахунки за теплову енергію проводяться між постачальником та основним споживачем (абонентом), який зобов`язаний забезпечити збір плати за опалення субабонентів, які знаходяться в приміщеннях споживача (п.5 розділу ІІІ Договору). Очікувана ціна цього Договору на опалювальний період складає 34520,45 грн. (п.8 розділу ІІІ Договору). Відповідно до п.9 розділу ІІІ Договору розрахунки із постачальником за надані послуги теплопостачання споживачу проводяться відповідно з тарифами, затвердженими рішенням Новомосковської міської ради виконавчого комітету №626/0/6/-18 від 16.11.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для бюджетних організацій та інших споживачів шляхом коригування». На підтвердження факту виконання зобов`язань за Договором №35 з боку постачальника, позивачем надано акти здачі-прийняття теплової енергії (а.с.19-28). Крім того, на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано рахунки-фактури (а.с.29-39), а також відповідні рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради щодо початку та завершення опалювального сезону; про встановлення тарифів з додатками (а.с.46-96). Як убачається з довідки КП «Самартеплоненрго», з березня 2023 по березень 2025 року за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] нараховано 147352,97 грн., сплачено 70720,84 грн., станом на 29.04.2025 заборгованість становить 76632,13 грн. (а.с.18). Рішенням Новомосковської міської ради №1742 від 12.12.2024 перейменовано Комунальне підприємство «Новомосковськтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Самартеплоенерго» (а.с.105). Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання визначаються Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно зі ст. 3 Закону відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтями 19, 24, 25 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно зі ст. 24 Закону споживач теплової енергії зокрема має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів. Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії безпосередньо регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198 (надалі Правила), які є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Відповідно до п. 3 зазначених Правил наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: межа балансової належності (відповідальності) - межа розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем; межа продажу теплової енергії - сукупність точок теплової мережі, обладнаних вузлом обліку, на основі показів якого проводяться розрахунки за спожиту теплову енергію, або точка розподілу, визначена в договорі у разі відсутності такого вузла; споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору; тепловикористальнеобладнання - комплекс пристроїв, які використовують теплову енергію для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і технологічних потреб. Пунктом 4 Правил встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил). Згідно п. 14 Правил споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання, а відповідно до приписів п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка с власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію відповідно до умов договору та цих Правил. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами (цей факт не спростовано відповідачем), що теплопостачання у вказаний житловий будинок здійснюється позивачем у централізованому порядку, відповідач є споживачем послуг з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не скористався своїм процесуальним правом щодо надання доказів, зокрема, висновку експерта або спеціаліста, або будь-якого іншого документа, складеного відповідними установами та організаціями, для спростування доводів позивача в частині розрахунку. Враховуючи ту обставину, що відповідачем не спростований розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, суд з ним погоджується, з урахуванням вищезазначеного.\~ У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Самартеплоенерго» вартості спожитої теплової енергії за Договором на відпуск теплової енергії №25 від 13.12.2018 у сумі 76632,13 грн. Таким чином, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті вартості спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 3028 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved