Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2025\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «Бізнес\~позика» до\~ [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30\~січня 2024\~рокуміж ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] укладено Договір № 477805-КС-005 про надання кредиту, згідно умов якого відповідач отримала кредит, на засадах строковості, поворотності та платності, у розмірі 50 000 грн., строком на 24 тижні, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,14957034 % на день (фіксована ставка). Вказаний договір укладено в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. 30.01.2024 позивачем перераховано [PERSON] суму кредиту у розмірі 50\~000 грн. на її картковий рахунок: [NUMBER] , тобто ТОВ «Бізпозика» виконало зобов`язання за договором у повному обсязі. Однак, відповідач договірні зобов`язання порушила, заборгованість у повному обсязі не погасила, у зв`язку з чим станом на 14.09.2024 має борг, який становить 217\~145,38 грн., що складається з: 50 000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 159\~645,38 грн. суми прострочених платежів по процентах, а також 7 500 грн. сума прострочених платежів за комісією. У зв`язку з цим, позивач ТОВ «Бізнес\~позика» просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 217 145,38 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Заперечення відповідача 03 квітня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «Бізнес позика», в якому відповідач позов визнала лише в частині заборгованості по тілу кредиту на суму 50\~000 грн., а в решті позовних вимог просила відмовити. Факт укладення та користування кредитними коштами відповідач не оспорює. Вказує на те, що дія кредитного договору закінчилася, доказів того, що позичальник ініціювала продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту у матеріалах справи відсутні. В обґрунтування заперечень щодо стягнення нарахованих відсотків відповідач наголошувала на тому, що проценти нараховані кредитодавцем поза межами строку дії кредитного договору, тому такі вимоги позивача є необґрунтованими. Щодо заявлених вимог про стягнення комісії [PERSON] теж заперечувала з тих підстав, що на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які фактично не замовлялися і які банком фактично не надавалися. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначене прохання щодо розгляду справи за відсутності ТОВ «Бізнес\~позика», заявлені вимоги позивач підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала відзив, в якому позовні вимоги визнала в частині боргу за тілом кредиту у розмірі 50\~000 грн., в іншій частині позову просила відмовити у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю. Обставини справи, що встановлені судом 30\~січня 2024\~рокуміж Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 477805-КС-005 про надання кредиту. Відповідно до п. п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 50 000,00 грн., строком на 24 тижні до 16.07.2024, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000 % на день (стандартна процентна ставка), та 1,14957034 % в день (знижена процентна ставка), комісія за надання кредиту 7 500 грн. Згідно з п. 2.8 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 129\~960 грн. Судом встановлено та це не заперечується сторонами, що 30 січня 2024 року позивачем перераховано відповідачу [PERSON] суму кредиту у розмірі 50 000 грн. на її картковий рахунок: [NUMBER] , про що свідчить Інформаційна довідка № 222/09 від 09.09.2024. Відповідно до п. 3. 2 договору про надання кредиту, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3.3 договору сторонами погоджено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Відповідно до п. 3.2.1. договору, у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору. У п. 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Згідно з п. 3.2.3. кредитного договору сторони на момент укладення договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник його дотримуватиметься і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений графік платежів, який передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. З матеріалів встановлено, що вищевказаний договір укладений в електронній формі, через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується Пропозицією укласти договір (офертою) № 477805-КС-005 від 30.01.2024, Прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 477805-КС-005 від 30.01.2024 та візуальною формою послідовності дій клієнта. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості та довідки ТОВ «Бізнес позика» про стан заборгованості від 16.09.2024, [PERSON] станом на 16.09.2024 має борг у загальному розмірі 217 145,38 грн., що складається з: 50 000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 159 645,38 грн. суми прострочених платежів по процентах, а також 7 500 грн. сума прострочених платежів за комісією. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором\~є домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. ч.\~1,\~3\~ст. 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.\~ Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що [PERSON] уклала вищезазначений договір, за умовами якого отримала грошові кошти у кредит шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір № 477805-КС-005 про надання кредиту від 30.01.2024 прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідач ознайомилася з вказаним договором та підписала його одноразовим ідентифікатором «UA2232», що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта. Факт підписання договору в електронного вигляді та отримання суми кредиту відповідачем не заперечується та визнається. За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, відповідно до Договору № 477805-КС-005 про надання кредиту від 30.01.2024, [PERSON] отримала кредит в розмірі 50 000 грн., строком на 24 тижні, тобто до 16.07.2024. За користування кредитом клієнт сплачує комісію, відсотки, визначені договором. Відповідач [PERSON] під час укладення вищевказаного договору ознайомилася з умовами договору, зокрема щодо встановленою відсотковою ставкою та комісією за надання кредиту. Згідно надано позивачем розрахунку заборгованості за кредитом від 14.09.2024, позичкодавцем нараховувалися відсотки за період з 30.01.2024 по 16.07.2024, тобто в межах строку кредитування, й сума боргу за відсотками у розмірі 217\~145,38 грн. після 16.07.2024 не змінювалася. За наведених обставин, суд вважає аргументи відповідача щодо нарахування відсотків поза межами строку дії договору безпідставними. Щодо доводів відповідача [PERSON] стосовно безпідставності комісії, а саме, що на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які фактично не замовлялися та які банком фактично не надавалися, то суд такі твердження вважає необґрунтованими. Так, відповідач [PERSON] , укладаючи договір про надання кредиту, ознайомилася з його змістом, де у п. 2.5 визначено одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 7\~500 грн. Відтак, враховуючи те, що така комісія за надання кредиту погоджена сторонами у договорі як одноразова, відомостей про надання супутніх послуг договір не містить, аргументи щодо відсутності правових підстав для встановлення комісії є безпідставними. З огляду на все вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] сума заборгованості за Договором № 477805-КС-005 про надання кредиту від 30.01.2024 своєчасно та у повному обсязі не сплачена, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задоволення у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у загальному розмірі 217 145,38 грн., що складається з: 50 000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 159 645,38 грн. суми прострочених платежів по процентах, а також 7 500 грн. суми прострочених платежів за комісією. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 6264 від 19.09.2024, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Отже, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved