Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У серні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою і встановити над ним опіку; призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , який зареєстрований та мешкає з нею за однією адресою, та здійснює догляд за сином самостійно. Батько [PERSON] , який був за рішенням ММР опікуном [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до довідки серія 2-18 АЄ № 013416 від 08.02.1999 до акту огляду МСЕК і довідки № 711 від 02.08.2024 КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» [PERSON] має безстрокову інвалідність 1-Б групи з діагнозом: помірна розумова відсталість у стадії вираженої імбецильності, та за станом здоров`я потребує постійного стороннього нагляду та догляду. [PERSON] має такі обмеження: навичками самообслуговування і особистої гігієни не володіє, не здатний до простих узагальнень, предмети не групує за загальними ознаками, не орієнтується в просторі. Господарсько-побутовими навичками не володіє. Він потребує медичної реабілітації, спостереження та психіатричної допомоги, він не може повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги та контролю. Заявниця зазначає, що вона офіційно не працює, оскільки є пенсіонеркою за віком, характеризується як ініціативна та відповідальна людина. Для вирішення питання лікування сина, опіки над ним, необхідно визнати його недієздатним та призначити опікуна, яким фактично є заявниця, мати [PERSON] . Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження у справі і призначено її розгляд в судовому засіданні. Заявниця [PERSON] та її представниця - адвокат Долгова Л.В. в судовому засіданні просили задовольнити вимоги заяви, визнавши [PERSON] недієздатним та призначивши його опікуном матір [PERSON] . [PERSON] , щодо якого розглядається справа про визнання його недієздатним, не був присутнім в судовому засіданні, із урахуванням стану його здоров`я, суд вважає можливим розглянути справу без його виклику. Представник [PERSON] - адвокат Бурлаков М.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви з урахуванням наявного висновку судово-психіатричного експерта. Представник органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в ній докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах 2-5 статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Крім того, наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.05.1983. [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21 травня 1991 по теперішній час. За цією ж адресою зареєстрований і проживає її син [PERSON] . Відповідно до довідки Серія 2-18 АЄ № 013416 від 08.02.1999 до акту огляду МСЕК [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.08.2001 [PERSON] визнано недієздатним. Згідно з висновком № 711 від 02.08.2024 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, виданого КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», [PERSON] є інвалідом 1 групи безстроково з дитинства, проживає разом з [PERSON] в [ADDRESS] . За рівнем обстеження життєдіяльності: обмежено самообслуговуваня; обмеження здатності контролювати свою поведінку. Потребує постійного стороннього догляду. На момент судового розгляду був встановлений стан здоров`я [PERSON] . Так, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 186 від 27.06.2025 [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом - важкою розумовою відсталістю з 1985 року, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, судом встановлено, що [PERSON] має тяжкий психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим він потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки. \~ \~ \~ \~ Як вже зазначалось судом, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.08.2001 [PERSON] , 1983 року народження, визнано недієздатним. Рішення суду набрало законної сили 02.10.2001, що є наслідком його обов`язковості для виконання всіма органами влади та фізичними/юридичними особами на всій території України, преюдиціальності, а також неможливості повторного розгляду ідентичного спору. Отже, за наявності цього судового рішення, не потребується визнання [PERSON] недієздатним повторно. Проте, суд вважає, що [PERSON] , 1983 р.н., який визнаний недієздатним, слід призначити опікуна, відповідно до ст. 60 ЦК України. Так, рішеням Заводського районного виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.12.2001 № 362 опікуном над недієздатним [PERSON] призначено [PERSON] , який є його батьком. [PERSON] - опікун над недієздатним [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", який дійсний з 19.10.2023 до 19.10.2025, відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук [PERSON] . [PERSON] є власницею житла за адресою: [ADDRESS] . За станом здоров`я [PERSON] може бути опікуном, що підтверджується висновком про стан здоров`я громадянки, яка виявила бажання стати опікуном від 07.08.2024, виданим КНП ММР "ЦПМСД № 6". 14.08.2024 [PERSON] звернулась до заступника міського голови - голови опікунської ради Петрова А.Л. з заявою про призначення її опікуном недієздатного сина [PERSON] у зв`язку зі смертю його опікуна [PERSON] . На засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради рекомендовано на засіданні Заводського районного суду м. Миколаєва призначити [PERSON] , 1960 р.н., опікуном недієзатного сина [PERSON] , 1983 р.н., у зв`язку зі смертю його опікуна [PERSON] , що підтверджується протоколом № 8 від 29.08.2024. Поданням заступника міського голови Петрова А.Л. від 03.09.2024 № 14974/02.02.01-22/09/14/24 запропоновано на розгляд суду кандидатуру [PERSON] , 1960 р.н., для призначення її опікуном недієздатного сина, [PERSON] , 1983 р.н. В поданні зазначено, що [PERSON] постійно піклується про [PERSON] , здійснює догляд за ним. Згідно з медичним висновком від 07.08.2024 [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном. Інші близькі особи, які можуть бути опікунами недієздатного [PERSON] , судом не встановлені. Отже, оскільки судом не встановлені обставини, що унеможливлюють фактичне виконання заявницею обов`язків опікуна недієздатного [PERSON] , суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном свого недієздатного сина [PERSON] із зазначених вище підстав. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. 27.06.2025 Миколаївською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» було проведено судово-психіатричну експертизу у справі та складено висновок № 186. Вартість витрат на залучення експерта складає 9 229,28 грн з ПДВ. Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Враховуючи положення ч. 2 ст. 299 ЦПК України, вказані витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial