Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Свої вимоги мотивувавала тим, що домоволодіння [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членом такого [PERSON] . [INFO] померла її баба [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] . Після померлого [INFO] діда [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем спадщини померлого [PERSON] за законом була [PERSON] , яка вчасно протягом шести місяців подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак за життя своїх спадкових прав не оформила. Спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] вона прийняла шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви, на підставі якої заведено спадкову справу. Її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Зазначала, що 07 грудня 2021 року та 03 липня 2024 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок їй відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно . Оскільки зазначені обставини є перешкодою в оформленні її права на спадкове майно, тому вона звернулася за захистом своїх прав до суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21.02.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов просила задовольнити, а представник відповідача у поданій до суду письмовій заяві заявлені позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та норми права, які були застосовані Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Перебудівським старостинським округом Ніжинського району Чернігівської області 17.05.2023 №36, станом на 15.04.1991 у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , проживали: [PERSON] , [INFO] (помер) - голова, та [PERSON] , [INFO] (померла) - член. \~ \~ \~ \~Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.\~86\~ЦК УРСР\~1963\~року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст.\~120\~ЦК УРСР\~1963\~року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому проживали: [PERSON] та [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен із яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частці. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України правила Книги шостої ЦК\~України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.\~524\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст.\~529\~ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548\~ЦК УРСР\~1963\~року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.\~525\~цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин 1, 2 ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. [INFO] в с. Перебудова Ніжинського району Чернігівської області померла [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшла 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з довідкою №81 Перебудівського старостинського округу Ніжинського району Чернігівської області від 13 листопада 2023 року [PERSON] на день смерті [INFO] була постійно зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті до складу її сім`ї входив чоловік [PERSON] . Таким чином [PERSON] успадкував після смерті дружини її частку у вищевказаному житловому будинку в розмірі 1/2 частки. [PERSON] помер [INFO] в с. Перебудова Ніжинського району Чернігівської області. Відповідно до довідки виконкому Перебудівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 05.08.2020 №165 [PERSON] на день смерті [INFO] був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті та протягом 6 місяців проживав один, ніхто зареєстрований з ним не був. 31 січня 2014 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 24/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] 05.08.2020 на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому [PERSON] право: на земельну ділянку площею 1,5046 га, рілля, земельну ділянку площею 1,2918 га та земельну ділянку площею 0,4607 га, пасовища, надані для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Перебудівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. [INFO] в м. Ніжині Чернігівської області померла [PERSON] . Згідно з довідкою №3157 виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті з нею була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з нею були зареєстровані: [PERSON] , 1965 року народження - чоловік, [PERSON] , 1987 року народження, - дочка та [PERSON] , 1992 року народження, - дочка. Як вбачається з копії спадкової справи № 128/2021, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] [PERSON] та [PERSON] подали заяви, у яких відмовилася від прийняття належної їм частки у спадщині за законом, після смерті померлої матері [PERSON] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до статей 1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261\~ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 06 грудня 2024 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Варавою Н.П. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадковий будинок зареєстровано за колгоспним двором. Мотивована оцінка і висновки суду Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 , за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача, як спадкоємця майна померлої, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved