Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

15.08.2025 через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 14.08.2025) надійшов вказаний позов ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який позивач мотивує тим, що 27.01.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронному вигляді укладено кредитний договір № 1507931, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого відповідачу на споживчі потреби було надано кредит шляхом перерахування коштів кредиту у розмірі 10000,00 грн на картковий рахунок відповідача із зобов`язанням повернення та сплати процентів за користування кредитом, стандартна процентна ставка 1,9% в день. 07.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором № 1507931 від 27.01.2021, укладеним з відповідачем. 07.09.2021 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1507931 від 27.01.2021 ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1507931, станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 32800,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 22800,00 грн. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 1507931 від 27.01.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 32800,00 грн. та судовий збір 2422,40 грн. Ухвалою від 22.08.2025 по справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.\~ 11.09.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволені позову ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» у зв`язку з тим, що позивачем не доведено укладання кредитного договору № 1507931 від 27.01.2021. Наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам ст.5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», не є належним доказом укладання договору. Також позивачем не доведено отримання відповідачем коштів від ТОВ «Лінеура Україна», оскільки не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відсутня будь-яка інформація щодо особи отримувача коштів, як то ПІБ такої особи, так і її ІПН, не містить призначення платежу. Матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачу. У наданих договорах факторингу не зазначена інформація, яка б могла свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача, як то ПІБ, номер кредитного договору та інші дані. Наданий позивачем витяг з реєстру боржників зроблено останнім, як зацікавленою особою, тому не може бути належним та допустимим доказом відступлення права вимоги. Також зазначає, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону, оскільки відповідно до умов кредитного договору, на який посилається позивач, строк кредитування 30 днів, а загальна вартість кредиту становить 11710,00 грн. Доказів зміни умов цього договору або продовження його дії не надано. Також позивачем не доведено належними доказами понесення витрат на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві позивач просить здійснити розгляд за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неприбуття не повідомив. Клопотань та/або заяв про відкладання судового засідання не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,\~16 ЦК України, ст.4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 3,\~6,\~627\~ЦК України\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст.\~638,\~640 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з\~ст. 629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 525,\~526,\~530 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Крім того, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 УК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1-3\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» №675-VIII\~від 03.09.2015 (далі\~Закон №675). Відповідно до\~ст.3 цього Закону\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ст.11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським\~кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 вказаного Закону\~(в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору) визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 27.01.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 1507931 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС (інформаційно-телекомунікаційної системи) Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Згідно з п. 1.2, п. 1.3 кредитного договору, сума кредиту становить 10000,00 грн., строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. Пунктом 1.4.1 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору. Знижена процентна ставка 0,57 % в день застосовується за умови: якщо клієнт у межах строку визначеного в п. 1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку (п. 1.4.2. договору). Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п. 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Згідно з п. 3.1. договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Розділом 4 укладеного договору визначено порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація. За положеннями п. 4.1.1., п.4.1.2. договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору. Пропозиція (оферта) клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «ПРОДЛИТЬ КРЕДИТ/ПРОДОВЖИТИ КРЕДИТ» в особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності - штрафних санкцій). Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), заява клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. Відповідно до п. 4.2.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів ( п.4.2.2. договору). Згідно з п.4.2.3. сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою. При застосуванні автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках Програми лояльності анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Відповідно до п.4.2.5. договору, загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгації). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Підпунктом 6.1.3 договору передбачено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою\~особою без окремої згоди клієнта. Для підписання кредитного договору [PERSON] використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті\~11\~і статті\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» - «А451», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Крім того, Договір № 1507931 від 27.01.2021 містить паспортні дані [PERSON] , його РНОКПП, адресу місця реєстрації, номери телефонів, електронну пошту. Відповідно до довідки про ідентифікацію, яка складена ТОВ «Лінеура Україна», клієнт [PERSON] ідентифікований Товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua. Одноразовий ідентифікатор: А451, час відправки ідентифікатору позичальника: 27.01.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: 380954471365. Графіком платежів, що є Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредитування № 1507931 від 27.01.2021 та невід`ємною його частиною визначено: дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів: 26.02.2021; сума кредиту за договором - 10000 грн.; сума нарахованих процентів 1710,00 грн.; разом до сплати 11710,00 грн. У Графіку міститься застереження, що цей графік платежів складений без врахування передбачених договором пролонгацій/автопролонгацій строку користування кредитом. Відповідно до інформаційного листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2643_25072150953 від 02.07.2025, між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УПР» було укладено договір про переказ коштів ФК-19/03-21 від 12.03.2019 та відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано на платіжну картку клієнта 27.01.2021 суму 10000,00 грн. на картку [NUMBER] . Також судом встановлено, що 07.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено Договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 1507931 від 27.01.2021 в сумі 32800,00 грн., з яких: 10000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800,00 грн. сума заборгованості за процентами. Витяг засвідчено підписами сторін договору факторингу та їх печатками. З платіжної інструкції №42 від 08.09.2021 вбачається, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» 1115257,78 грн. в оплату ціни відступлення вимоги за договором факторингу №1-07092021 від 07.09.2021. Крім того 07.09.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено Договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступає ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у додатку №1 до цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 1507931 від 27.01.2021 в сумі 32800,00 грн., з яких: 10000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800,00 грн. сума заборгованості за процентами. Витяг засвідчено підписами сторін договору відступлення прав вимоги та їх печатками. З платіжного доручення №379 від 08.09.2021 вбачається, що ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» перерахувало ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» 1120257,78 грн. як оплату згідно з договором відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021. Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунка відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1507931, станом на 12.06.2025 заборгованість відповідача становить 32800,00 грн., з яких: 10000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800,00 грн. сума заборгованості за процентами. 13.06.2025 позивачем сформовано вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, яка адресована [PERSON] та відповідно до якої заборгованість за кредитним договором № 1507931 від 27.01.2021 становить 32800,00 грн., з яких: 10000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800,00 грн. сума заборгованості за процентами. Позивач вимагає сплатити відповідача вказану заборгованість у строк 30 днів з дня отримання вимоги. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно приписів ст.\~12, ч. 1,\~5-7\~ст.\~81, ч. 1 ст.\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» таким, що підлягає задоволенню через наступне. Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В даній справі судом встановлено, що договір №1507931 від 27.01.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено в електронному вигляді із застосуванням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А451» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті\~11\~і статті\~12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Зокрема, у вказаному договорі сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгацію тощо. Договір №1507931 від 27.01.2021 є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. Доводи відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження укладення цього договору, не можуть бути взяті до уваги, оскільки за нормами Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідачем не надано. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що його персональні дані (зокрема, особисті дані, паспортні дані, РНОКПП, номер телефону тощо) були використані Товариством для укладення договору про надання споживчого кредиту від його імені. У матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій. Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Із наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина 3 статті 100 ЦПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини 2 статті 76 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх вимог надав суду електронні докази в паперовому вигляді, завіривши їх належним чином (шляхом накладення електронного підпису, оскільки позов та додані до нього додатки подані до суду через систему «Електронний суд»), відповідність їх оригіналу у суду не викликає сумнівів. Правомірність укладеного кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Твердження відповідача у відзиві на позов про те, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх документів на підтвердження надання кредиту, суд відхиляє з огляду на наступне. Як вже зазначалось, кредитні кошти у розмірі 10000 грн були надані відповідачу 27.01.2021 шляхом їх перерахування на картковий рахунок (картка позичальника № [NUMBER] , яка зазначений ним у договорі (№ [NUMBER] у п.2.1.), що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2643_25072150953 від 02.07.2025, який міститься в матеріалах справи та який суд вважає належним та допустимим доказом. Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем не надано і не представлено суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Так, відповідач мав можливість в якості доказу надати суду довідку з банку про неналежність йому вищезгаданої картки, або, маючи доступ до свого карткового рахунку, надати виписку на підтвердження ненадходження коштів від кредитора на виконання умов вищевказаного договору. Тобто [PERSON] не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Натомість, відповідач не надав суду таких доказів, у т.ч. виписки по зазначеному картковому рахунку за спірний період на підтвердження факту незарахування кредитних коштів, враховуючи, що ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» не є первісним кредитором та не є банківською установою. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором №1507931 від 27.01.2021 не виконав, у передбачені в договорі строки грошові кошти не повернув та нараховані проценти не сплатив, за вказаним договором виникла заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором №1507931 від 27.01.2021, проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної\~заборгованості позивач не проводив. При цьому, суд погоджується з розміром заборгованості, у т.ч. за процентами за користування кредитом, так як він здійснений за 120 днів користування кредитом згідно з п.4.2.5. кредитного договору, відповідно до якого загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгації). При цьому оскільки відповідачем не виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розрахунок здійснений за стандартною процентною ставкою 1,90% в день За 120 календарних днів користування відповідачем кредитом заборгованість за процентами становила 22800,00 грн. (з розрахунку: (10000,00грн. х 1,9% :100%) х 120 дн.). Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування розрахунку позивача. Отже загальна сума заборгованості за договором становить 32800,00., з яких 10000,00грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800,00грн. сума заборгованості за процентами. Також суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права\~ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп»», яке, в свою чергу, набуло право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна», і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Так, позивачем надані копії договорів факторингу, відступлення права вимоги та витяги з реєстрів боржників до вказаних договорів, які є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносин. Відповідно до сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02.11.2021 року № 905/306/17, від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 року у справі №2221/2373/12). Надані витяги з реєстрів боржників до договору факторингу та відступлення права вимоги оформлені та підписані сторонами договорів, містять інформацію про ІПН боржника [PERSON] , дати його народження, реквізитів кредитного договору та розмір заборгованості. Також в матеріалах справи наявні докази на підтвердження оплати за договорами факторингу та відступлення права вимоги. Будь-яких обставин, за яких правомірність правочинів про відступлення права вимоги, на підставі якого відбувся перехід права вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп»», а в подальшому до позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», судом не встановлено. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті та проценти за користування кредитом ним не сплачені, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 32800,00 грн., задовольнивши позов повністю. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved