Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

05.03.2025\~року через\~підсистему «Електронний\~суд» до\~Дзержинського районного\~суду м.\~Харкова надійшла\~позовна заява\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Глобал Спліт»\~в особі\~представника \~Балашова В.В.\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~згідно прохальної\~частини якої\~просить суд:\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі\~161\~964,65\~грн.;\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~судові витрати,\~які позивач\~поніс у\~зв`язку з\~розглядом судової\~справи у\~розмірі 2\~422,40\~грн.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.04.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №97566122000. Згідно виписки, розрахунковий період з 11.04.2021 року по 10.12.2021 року, відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 30\~000,00 грн. Згідно виписки, розрахунковий період з 11.12.2021 року по 10.12.2023 рік, позичальнику був збільшений кредитний ліміт до 200\~000,00 грн. та змінений термін дії ліміту до 20.04.2025 року. 25.06.2025 року між АТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» укладено договір факторингу №227, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до ТОВ «Глобал спліт». Позивачем на адресу відповідача направлялись вимоги про необхідність сплати заборгованості по кредиту. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 21.02.2025 року у відповідача утворилась загальна сума простроченої заборгованості за договором №97566122000 від 13.04.2021 року у розмірі 161\~964,65 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом 78\~352,41 грн., простроченої заборгованості за відсотками 83\~612,24 грн. Станом на день подачі позову до суду, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що 13.04.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97566122000, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «55 з пільговим періодом Преміум», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України, який обслуговується згідно цього Договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ "УКРСИББАНК" з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті "Урядовий кур`єр" №105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті my.ukrsibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (далі - Правила). Сторони домовились, що цей Договір-анкета містить заяву клієнта на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається. Відповідно до п.1.2 Договору-Анкети банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит), на Картковому рахунку Клієнта (надалі - ліміт кредитування), а Клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами. Згідно з п.1.3 Договору-Анкети банк має право надавати, а клієнт отримувати послуги та/або сервіси банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем банку в порядку, викладеному у Правилах. Пунктом 2.13 Договору-Анкети визначено, що договір укладається на невизначений строк та набирає чинності з моменту укладення Договору-анкети, усі додатки до Договору є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до ч.3 Паспорту споживчого кредиту, строк кредитування до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації). На розрахунковий період 11.04.2021-10.12.2021 позичальнику був встановлений кредитний ліміт 30\~000,00 грн.; розрахунковий період 11.12.2021-10.12.2023 встановлений кредитний ліміт 200\~000,00 грн. Окрім цього, до матеріалів справи також долучено анкету-заяву на надання споживчого кредиту від 13.04.2021 року, паспорт споживчого кредиту та довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які підписані відповідачем особисто. АТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується виписками про рух коштів по рахунку картки з лімітом, з яких також убачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював періодичні часткові погашення заборгованості. 25.06.2024 року між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Глобал спліт" укладено договір факторингу №227, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються, передаються в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому виді. 25.06.2024 року на виконання вказаних умов договору факторингу №227 від 25.06.2024, ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" передало АТ "УКРСИББАНК" грошові кошти в сумі 1867636,83 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №232. За даними реєстру боржників до договору факторингу №227 від 25.06.2024 року, у якому за №303 значиться [PERSON] , загальний розмір заборгованості останнього за кредитним договором №97566122000 від 13.04.2021 року становить 161\~954,65 грн., та складається з заборгованості за основним боргом 78\~352,41 грн., заборгованості за процентами 83\~612,24 грн. 04.07.2024 АТ "УкрСиббанк" повідомило відповідача про відступлення прав вимоги за договором\~№97566122000 від 13.04.2021 року\~ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" та про обов`язок погашення заборгованості за договором новому кредитору. 20.08.2024 на адресу відповідача було надіслано лист-пропозицію, у якому ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" запропонувало розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором\~№9756612200 від 13.04.2021 року,\~шляхом погашення частини боргу, а саме сплати суми 97\~178,79 грн. (дисконт/знижка 40%), у разі сплати якої залишок заборгованості буде анульовано, зобов`язання за кредитним договором будуть припинені. 12.12.2024 позивач надіслав вимогу на адресу відповідача про погашення заборгованості за договором №97566122000 від 13.04.2021 року у сумі 161\~964,65 грн. У частині 1,3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частини 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. статті 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (стаття 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). При укладанні кредитного договору сторони погодили всі істостні умови кредитного договору. При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та відповідачем підписано графік платежів. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За статтею 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статті 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно розрахунку позивача, станом на 21.02.2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №97566122000 від 13.04.2021 року становить 161\~964,65 грн., яка складається з: основного боргу 78\~352,41 грн., відмотки за кредитом 83\~612,24 грн. \~ \~ \~ \~Нарахування заборгованості за кредитним договором здійснювалось первісним кредитором. Отже відповідач має зобов`язання перед позивачем в загальному розмірі 161\~964,65 грн. Суд звертає увагу на те, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору №97566122000 від 13.04.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , факт надання відповідачу кредитних коштів та використання цих коштів відповідачем, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за ним, шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи. Заборгованість підтверджується представленими позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем, та випискою по рахунку відповідача. Дослідивши виписку про рух коштів по рахунку картки відповідача, додану позивачем до позовної заяви, суд вважає її належним та допустимим доказом, з якого досліджено використання кредитних коштів відповідачем та зарахування коштів на картку в рахунок погашення заборгованості. Отже, відповідачем не спростовано надані докази, і вимоги про визнання договору недійсним, зміни або розірвання, ним не заявлялись. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності яких не спростована. Також матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази того, що він не користувався кредитними коштами які були надані йому у вигляді кредитного ліміту на кредитній картці після підписання угоди. Отже, позовні вимоги щодо стягнення позивачем з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved