Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 13.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2129585, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 4100,00 грн; дата надання кредиту 13.07.2021; строк кредиту 21 днів; цільове призначення на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,90% в день. Кредит надається Товариством шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021 на суму 12746,90 грн: з яких: 4100,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8646,90 грн прострочена заборгованість за процентами. Відповідач умови кредитного договору не виконував, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2025 становить 12746,90 грн, з яких 4100,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8646,90 грн прострочена заборгованість за процентами. Після отримання права вимоги позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021 в сумі 12746,90 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленнями, шляхом надіслання судових викликів в електронному вигляді на електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.05.2025 позовну заяву ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 13.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2129585 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора С466. Клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , ідентифікований ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що підтверджується довідкою про ідентифікацію. За умовами укладеного кредитного договору № 2129585 від 13.07.2021, відповідач [PERSON] отримав фінансовий кредит в сумі 4100,00 грн, зі строком кредитування 21 день (з 13.07.2021 по 03.08.2021), зі встановленою процентною ставкою в розмірі 1,90% в день, яка застосовується у межах строку кредитування. Реальна річна процентна ставка за стандратною ставкою, відсотків річних 34133.46%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 5735,90 грн. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку клієнта № [NUMBER] . Відповідно до п. 6.4.1 кредитного договору, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності). Цим договором також передбачено автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після визначеної договором дати повернення кредиту, при цьому загальний строк користування кредитом не може перевищувати 120 календарних днів (п. 4.2 Договору). Відповідно, у разі продовження строку користування кредитом відсотки за 120 днів становлять 9348,00 грн (4100/100х1.90х120). Також 13.07.2021 відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту з використанням електронного підпису. Згідно із повідомленням № 21045-0403 від 04.03.2024, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомляє про успішність операцій згідно із договором з ТОВ «Лінеура Україна» ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, зокрема й щодо операції 13.07.2021\~о 10:52\~год. на суму 4100,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 97510776, призначення платежу: зарахування 4100 грн на карту [NUMBER] . 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого первісний кредитор (ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна») відступило новому кредитору (ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2.3 договору факторингу, клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2 договору. Згідно п.п. 7.2 договору факторингу, Фактор здійснює оплату Клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п. 7.1 цього Договору, на вказаний у реквізитах до цього Договору рахунок, протягом 5 робочих днів з дати підписання Сторонами цього Договору. Позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 28.12.2021 здійснено перерахування коштів як оплату за вiдступлення права вимоги до боржникiв за кредитними договорами по договору факторингу № 0224122001 вiд 24.12.2021, що підтверджується платіжними інструкціями від 28.12.2021 № 453, від 24.12.2021 N 1696, та від 28.12.2021 N 1697. Таким чином, відповідно до умов договіру факторингу № 02-24122001 до позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, та виписки з особового рахунка відповідача, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 12746,90 грн: з яких: 4100,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8646,90 грн прострочена заборгованість за процентами. Позивачем ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 31.01.2025 на адресу [PERSON] було надіслано письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021. Також даним листом позивач повідомив відповідача про перехід права вимоги по кредитному договору № 2129585 від 13.07.2021 на підставі договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021. Однак станом на час подачі позову відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів за договором. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2129585, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора С466. В укладеному між сторонами кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки, тощо. За умовами укладеного кредитного договору № 2129585від 13.07.2021, відповідач [PERSON] отримав фінансовий кредит в сумі 4100,00 грн, зі строком кредитування 21 день (з 13.07.2021 по 03.08.2021), зі встановленою процентною ставкою в розмірі 1,90% в день, яка застосовується у межах строку кредитування. Реальна річна процентна ставка за стандратною ставкою, відсотків річних 34133.46%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 5735,90 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином судом встановлено, що кредитний договір № 2129585від 13.07.2021 підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання правочину між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] . Без отримання листів на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був б укладеним. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач таких не надав, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Щодо перерахування кредитних коштів позичальнику суд зазначає, що у відповідності до умов договору про надання споживчого кредиту, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом: [NUMBER] . Позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», як і первісний кредитор, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банками, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури, який і займався перерахуванням коштів. Первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» 13.07.2021 здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 4100,00 грн на платіжну картку відповідача [PERSON] [NUMBER] , вказану ним у кредитному договорі, що підтверджується повідомленням ТОВ «УПР» від 04.03.2024. При цьому суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №559/1622/19). Позивач надав суду всі наявні в нього докази, які підтверджують наявність кредитних правовідносин між сторонами та їх розмір, а також їх правомірність та відповідно й отримання коштів відповідачем, однак останній не довів суду, що у нього немає обов`язку щодо сплати заборгованості, яка підлягає стягненню. Відтак суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору № 2129585від 13.07.2021 між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] , та отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, враховуючи наступне. Так, умовами договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 передбачено, що за цим договором Фактор ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» передає грошові кошти в розпорядження Клієнта ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості), визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2.3 договору факторингу, клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2 договору. Згідно п.п. 7.2 договору факторингу, Фактор здійснює оплату Клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п. 7.1 цього Договору, на вказаний у реквізитах до цього Договору рахунок, протягом 5 робочих днів з дати підписання Сторонами цього Договору. Позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 28.12.2021 здійснено перерахування коштів як оплату за вiдступлення права вимоги до боржникiв за кредитними договорами по договору факторингу № 0224122001 вiд 24.12.2021, що підтверджується платіжними інструкціями від 28.12.2021 № 453, від 24.12.2021 N 1696, та від 28.12.2021 N 1697. Таким чином, відповідно до умов договіру факторингу № 02-24122001 до позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, та виписки з особового рахунка відповідача, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 12746,90 грн: з яких: 4100,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8646,90 грн прострочена заборгованість за процентами. При цьому суд враховує те, що реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, а тому позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» наданий витяг з реєстру боржників, що містить лише дані відповідача [PERSON] , задля захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Договір факторингу у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнаний, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Позивачем ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 31.01.2025 на адресу [PERSON] було надіслано письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021, в якому також повідомлено відповідача про перехід права вимоги по кредитному договору № 2129585 від 13.07.2021 на підставі договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021. Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до виписки з особового рахунку, складеної ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», станом на 13.01.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2129585 від 13.07.2021 складає 12746,90 грн: з яких: 4100,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8646,90 грн прострочена заборгованість за процентами. Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять. Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 4100,00 грн. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом суд зазначає, що за змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як встановлено судом, 13.07.2021 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2129585, згідно умов якого позичальнику надано кредит в сумі 4100,00 грн, зі строком кредитування 21 день (з 13.07.2021 по 03.08.2021), зі встановленою процентною ставкою в розмірі 1,90% в день, яка застосовується у межах строку кредитування. Цим договором також передбачено автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після визначеної договором дати повернення кредиту, при цьому загальний строк користування кредитом не може перевищувати 120 календарних днів (п. 4.2 Договору). Відповідно, у разі продовження строку користування кредитом відсотки за 120 днів становлять 9348,00 грн (4100/100х1.90х120). Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладено 13.07.2021, проценти за користування кредитом в сумі 8646,90 грн нараховано в межах загального строку кредитування, встановленого договором, та за процентною ставкою 1,90%, встановленою договором. У зв`язку з наведеним, суд погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом в сумі 8646,90 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст.\~4\~ЗУ «Про\~судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 37398 від 04.04.2025. Тому на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно з положеннями ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 02.06.2022 у справі № 15/8/203/20. Частиною 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справ № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved