Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 31 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №909942170 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримала кредит у сумі 5200 грн. строком на 30 календарних днів, шляхом зарахування коштів на вказану нею банківську картку та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за фіксованою процентною ставкою 912,50 % річних, що становить 3,65 % в день від суми кредиту за час користування кредитом. Вказує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод № 19 від 28.11.2019р., №26 від 31.12.2020р., №27 від 31.12.2021 р., №31 від 31.12.2022 р., №32 від 31.12.2023 р. до договору факторингу № 28/1118-01. 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю « ФК Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 19/1224-01. 04.06.2025 року ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед факторами належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. Станом на 25.06.2025 року прострочена заборгованість за кредитом становить 24476 грн. 40 коп. коп., з яких: 5200 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 19276 грн. 40 коп. - заборгованість за відсотками. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 24476 грн. 40 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та 7000 грн. 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 7\~ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~ст. 628 ЦК України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям\~ Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону \~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» \~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 цього ж Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 31.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №909942170 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. Наведене підтверджується договором кредитної лінії №909942170 від 31.01.2024 р., заявкою про отримання грошових коштів в кредит, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, які підписані позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в яких вона зазначила номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти. Підписавши вказаний договір, позичальник ствердила ті обставини, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства. За умовами кредитного договору позичальник [PERSON] отримала кредит у сумі 5200 грн. строком на 30 днів, шляхом зарахування коштів на вказану нею банківську картку та зобов`ялася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за процентною ставкою 912,50% річних, що становить 3,65 % в день за користування кредитом. Таким чином, між сторонами було досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який укладений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт отримання позичальником кредитних коштів підтвердужується довідкою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» від 31.01.2024 р. про перерахування суми кредиту на картковий рахнок [PERSON] , випискою про рух коштів на картковому рахунку позичальника та повідомленням АТ КБ "Приватбанк" про зарахування на кратковий рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 5200 грн. 31.01.2024. Згідно зі ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У встановлені кредитним договором строки відповідач не виконав свої боргові зобов`язання. Із наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.06.2025 року прострочена заборгованість за кредитним договором №909942170 від 31.01.2024 становить 24476 грн. 40 коп., з яких: 5200 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 19276 грн. 40 коп. - заборгованість за відсотками, яка нарахована у період з 31.01.2024 до 19.12.2024. При цьому у розрахунку зазначено, що проценти за кредитом у межах 30 днів нараховувалися по 126,88 грн. за кожен день. Разом із тим суд вважає непровомірним нарахування позивачем відсотків за кредитом поза межами строку кредитування та вважає за вірне стягнути відсотки за користування кредитом у межах строку кредиту, що складає 3806 грн. 40 коп. (30 х 126,88). Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод до вказаного договору факторингу №19 від 28.11.2019 р., №26 від 31.12.2020 р., №27 від 31.12.2021 р., №31 від 31.12.2022 р., №32 від 31.12.2023 р. 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю « ФК Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 19/1224-01. 04.06.2025 року ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю. Наведене також підтверджується актами прийому-передачі Реєстру боржників від 28.11.2018 р., 19.12.2014 р., 04.06.2025 р., витягами з реєстру боржників, платіжними інструкціями про оплату за відступлення прав вимоги. Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що боржник [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором позики ні перед первісним кредитором, ні перед факторами не виконала. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України \~позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 9006 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором №909942170 від 31.01.2024, з яких 5200 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3806 грн. - заборгованість за процентами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд наводить наступний розрахунок: (9006 х 100) : 24476,40 = 36,8 %, тобто позов задоволено на 36,8 %. Сплачений позивачем судовий збір становить 2422 грн. 40 коп. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 891 грн. 44 коп. судових витрат зі сплати судового збору (2422 грн. 40 коп. х 36,8 %). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025 р. укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», відповідно до якого адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги; додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги, з якої вбачається, що позивач та адвокатське бюро погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; акту прийому-передачі наданих послуг, відповідно якого адвокатське бюро надало позивачу послуги в сумі 7000 грн. 00 коп. При цьому суд стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2576 грн. 00 коп. (7000 х 36,8 %). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial