Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за угодою № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року та угодою № 501025597 від 10.05.2018 року у розмірі 47748 грн 21 к. та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 10.05.2018 року відповідачка уклала з АТ «Альфа Банк» угоду № CCNG-501025597. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 200000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 10.05.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26%. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому договором. 10.05.2018 року відповідачка уклала з АТ «Альфа Банк» угоду № 501025597. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 27100,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 10.05.2020 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 0,01%. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому договором. Відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати надані їй кредити в строки, передбачені договорами. Відповідно до протоколу № 2/2022 від 18.08.2022 року позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань 30.11.2022 року. 17.05.2021 року укладено договір № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року. 18.05.2021 року укладено договір № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року. 10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року. 17.05.2021 року укладено договір № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 501025597 від 10.05.2018 року. 18.05.2021 року укладено договір № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 501025597 від 10.05.2018 року. 10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 501025597 від 10.05.2018 року. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 501025597 від 10.05.2018 року. Відповідачка своїх зобов`язань за договорами належним чином не виконує, в зв`язку з чим виникла загальна заборгованість, яка становить 47748 грн 21 к., яка складається з: за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року у розмірі 41525 грн 82 к., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 30234 грн 51 к., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 7042 грн 56 к., заборгованість за пенею та/або штрафами 4248 грн 75 к.; за договором № 501025597 від 10.05.2018 року у розмірі 6222 грн 39 к., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2501 грн 49 к., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 3945 грн 94 к., інфляційні збитки 166 грн 99 к., нараховані 3% річних 57 грн 97 к. Крім судового збору у розмірі 2422,40 грн позивач просить стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2018 року відповідачкою було запропоновано ПАТ «Альфа-Банк» Оферту угоди на укладення угоди про надання кредиту № CCNG-501255441, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 32) 10.05.2018 року відповідачкою було заповнена та підписана Анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» (а.с. 31). В оферті міститься відмітка про отримання відповідачою акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № CCNG-501255441 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 10.05.2018 року, про що свідчить її підпис. Оферта містить також умови кредитної картки та відкриття відновлювальної Кредитної лінії: відновлювальна кредитна лінія складає: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії; найменування продукту: «Максимум-готівка; мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн.; процентна ставка за користування Кредитною лінією 26,00 % річних, тип ставки фіксована; строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску кредитної картки (а.с. 32). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначних кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит, що підтверджується випискою з особового рахунку з кредитною карткою за період з 10.05.2018 року по 04.03.2024 року (а.с. 44-60). 10.05.2018 року відповідачкою було запропоновано ПАТ «Альфа-Банк» Оферту угоди на укладення угоди про надання кредиту № 501255441. Відповідно до умов оферти встановлено: тип кредиту кредит готівкою; сума кредиту 27100,00 гривень; процентна ставка 0,01% річних; тип ставки фіксована; строк кредиту 24 місяці. Офертою передбачено комісійна винагорода за період з 5-го місяця користування кредитом по 24 місяць користування кредитом 4,30% від суми кредиту. Дата повернення кредиту 10.05.2021 року на рахунок [NUMBER] . Кредит надається для власних потреб у розмірі 25000 гривень (а.с. 37). Відповідно до договору комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника передбачений платіж у розмірі 2100 грн (а.с. 38-40). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначних кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит, що підтверджується меморіальним ордером № 762452 від 10.05.2018 року та випискою з особового рахунку за кредитною карткою за період з 10.05.2018 року по 17.05.2021 року (а.с. 43, 61-104). На підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника та часткового погашення ним заборгованості, позивач надав виписку по особовим рахункам з 10.05.2018 року по 17.05.2021 року (а.с. 61-104) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 17.05.2021 року укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року та договором № 501025597 від 10.05.2018 року (а.с. 112-117). Згідно копії витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 2 від 17.05.2021 року, до ТОВ «ФК «Флексіс» перейшло право вимоги до [PERSON] за: кредитним договором № 501025597, розмір заборгованості складає 5997 грн 43 к., в тому числі: 2501 грн 49 к. сума за основною заборгованістю; 3495 грн 94 к. сума заборгованості за процентами; кредитним договором № CCNG-501025597, розмір заборгованості складає 30234 грн 51 к., в тому числі: 30234 грн 51 к. сума за основною заборгованістю; 4248 грн 75 к. сума заборгованості за пенею/штрафом (а.с. 118-123). Відповідно до платіжної інструкції № 253 від 17.05.2021 року ТОВ «ФК «Флексіс»», на виконання умов договору факторингу № 2 від 17.05.2021 року, перерахував на рахунок АТ «Альфа-Банк» грошові кошти в сумі 16500000,00 грн (а.с. 117). 18.05.2021 року укладено договір № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року та договором № 501025597 від 10.05.2018 року (а.с. 124-128). Згідно копії акту приймання-передачі та витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18-05/2021від 18.05.2021 року, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за: кредитним договором № 501025597. Розмір заборгованості складає 5997 грн 43 к., в тому числі: 2501 грн 49 к. сума за основною заборгованістю; 3495 грн 94 к. сума заборгованості за процентами; кредитним договором № CCNG-501025597. Розмір заборгованості складає 30234 грн 51 к., в тому числі: 30234 грн 51 к. сума за основною заборгованістю; 4248 грн 75 к. сума заборгованості за пенею/штрафом (а.с. 129, 133-139). ТОВ «ФК «Флексіс»», на виконання умов договору факторингу № 18-05/2021від 18.05.2021 року, перерахував на рахунок ТОВ «ФК «Флексіс» грошові кошти відповідно до платіжних інструкцій: № Ф від 26.07.2021 року в сумі 496756,00 грн; № 260990544 від 17.06.2021 року в сумі 2500000,00 грн; № 260990545 від 17.06.2021 року в сумі 2500000,00 грн; № 260990546 від 17.06.2021 року в сумі 2500000,00 грн; № 260990552 від 17.06.2021 року в сумі 3600000,00 грн; № 260530015 від 16.06.2021 року в сумі 5500000,00 грн; (а.с. 130-132). 10.01.2023 року укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № CCNG-501025597 від 10.05.2018 року та договором № 501025597 від 10.05.2018 року (а.с. 140-145). Згідно копії акту приймання передачі за договором та акту № 10-01/2023 від 10.01.2023 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та копії акту зарахування зустрічних вимог від 28.02.2023 року, зараховано вимоги в сумі 5312491 грн 59 к. До ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за: кредитним договором № 501025597, розмір заборгованості складає 6222 грн 39 к., в тому числі: 2501 грн 49 к. сума за основною заборгованістю; 3495 грн 94 к. сума заборгованості за процентами; 224 грн 96 к. відповідальність за порушення грошових зобов`язань згідно ст. 625 ЦК України; за кредитним договором № CCNG-501025597, розмір заборгованості складає 41525 грн 82 к., в тому числі: 30234 грн 51 к. сума за основною заборгованістю; 4248 грн 75 к. сума заборгованості за пенею/штрафом; 7042 грн 56 к. сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 145-157). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань, відповідно до розрахунку, виконаного ТОВ «Кредит Капітал», утворилась заборгованість за договором № CCNG-501025597, розмір заборгованості складає 41525 грн 82 к., в тому числі: 30234 грн 51 к. сума за основною заборгованістю; 4248 грн 75 к. сума заборгованості за пенею/штрафом; 7042 грн 56 к. сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 108). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань, відповідно до розрахунку, виконаного ТОВ «Кредит Капітал», утворилась заборгованість за договором № 501025597, розмір заборгованості складає 6222 грн 39 к., в тому числі: 2501 грн 49 к. сума за основною заборгованістю; 3495 грн 94 к. сума заборгованості за процентами; 224 грн 96 к. відповідальність за порушення грошових зобов`язань згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 109). Згідно розрахунку, заборгованість 3% річних на кредитну заборгованість, за період з 18.05.2021 року по 23.02.2022 року, становить 57 грн 97 к. (кількість днів 282) (а.с. 109). Інфляційні збитки, за період з 06.2021 року по 02.2022 року, становлять 166 грн 99 к. (а.с. 109). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами» та «проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами», при чому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26 квітня 2017 року справа № 3-1522гс16). Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 08 липня 2019 року № 127/15672/16-ц де зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 року по справі № 589/3683/16-ц. Враховуючи, те що відповідачка не повертає грошові кошти, а тому суд вважає можливим стягнути з неї зазначену вище заборгованість. Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI\~представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі жовтня\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу, суд зважає на таке. Як убачається з матеріалів справи, 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 158-160). З витягу акту № 2 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 02.10.2024 року, Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані такі послуги: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн (а.с. 171). Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат ТОВ «Коллект центр» на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданою послугою); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» 3000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 0470250009 від 29.10.2024 року (а.с. 5), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн 40 к, а тому з відповідачки підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: partial