Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі 03.12.2001 року за №1635 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позов мотивований тим, що 03.12.2001 року, між позивачкою [PERSON] та відповідачами [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1635, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 50.7 кв.м., житловою площею 63,10 кв.м. Згідно умов зазначеного договору, покупець зобов`язався прийняти вказану квартиру та сплатити продавцям обумовлену договором суму, а продавці у свою чергу передати її покупцю. Свої зобов`язання за договором покупець виконав повністю та зареєстрував даний договір купівлі-продажу в КП «Миколаївське МБТІ» за реєстровим номером 16468 від 19.12.2001 р. В зв`язку з тим, що дана угода не була посвідчена нотаріально, позивач, власник не може розпорядитися належним йому майном, таким чином відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України вимушений звертатися до суду за захистом відновленням своїх прав, шляхом визнання угоди, що укладена на біржі дійсною. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. Ухвалою судді від 17.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» копію Свідоцтва про право власності на житло від 03.04.1998 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації та зареєстрованого в МБТІ 16.11.2001 р. в реєстр. книзі №91 під реєстр. №16468, а саме: на квартиру [ADDRESS] . 02.06.2025\~року на\~адресу суду\~від КП\~«Миколаївське міжміське\~бюро технічної\~інвентаризації» надійшла\~копія витребуваного\~ухвалою суду\~від 17.04.2025\~року Свідоцтва\~про право\~власності на\~житло. Ухвалою суду від 12.06.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивачка до судового засідання не з`явилася, від її представниці - адвоката Демченко Н.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив та заперечення на позов не надали. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (Постанова ВС від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц). Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Матеріалами справи встановлено, що 03.12.2001 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як продавцями та [PERSON] , як покупцем, на Миколаївській універсальній\~товарно-сировинній\~біржіукладено договір №1635 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , зареєстрованого у Миколаївському МБТІ 19.12.2001 року за реєстр. №16468. Дана квартираналежала відповідачам на праві спільної (сумісної) власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 03.04.1998 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації та зареєстрованого в МБТІ 16.11.2001 р. в реєстр. книзі №91 під реєстр. №16468. За домовленістю сторін квартиру продано за 2000,00 грн. Тобто, усі умови договору купівлі - продажу сторонами виконано повністю. Згідно ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у грудні 2001 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю - продаж майна. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю - продаж, поставку та обмін товарів, допущених дообігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі. При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України\~"Про\~товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст.\~15\~цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. Частиною другою статті 47\~ЦК Української\~РСР передбачено право суду визнати непосвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, якийв чинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657\~ЦК України передбачено, що договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650\~ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі - продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцями [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та покупцем [PERSON] . Відповідно до ч. 2.ст.\~3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Здійснивши 19.12.2001 р. державну реєстрацію у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості за реєстровим № 16468 права власності на придбаний об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , держава цим самим визнала право власності позивачки на придбаний об`єкт, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №1635 від 03.12.2001 року, оформленого на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі дійсним. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved