Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 22 липня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява згідно якої 25 жовтня 2022 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від спільного проживання вони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. У зв`язку із тим, що добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання їх спільної дитини в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 22 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява. 3. 24 липня 2025 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 25 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судове засідання призначено на 19 вересня 2025 року. ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 19 вересня 2025 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 7. 19 вересня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, згідний сплачувати аліменти в розмірі відповідно до вимог чинного законодавства. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 9. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Одним із основних прав дитини є право на утримання. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2). В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 10. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (абз. 1). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3). 11. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. 12. Зміст положень ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» свідчить про те, що з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 1281,50 грн. (2563,00 * 50%), а для дитини віком від 6 до 18 років - 1598,00 грн. (3196,00 * 50%), водночас, у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком до 6 років становить 2563,00 грн., а для дитини віком від 6 до 18 років - 3196,00 грн. 13. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 14. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 15. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] . 16. 25 жовтня 2022 року між [PERSON] і [PERSON] зареєстрованого шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 17. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 18. Відповідач подав до суду заяву в якій позов визнає повністю і не заперечує проти задоволення судом заявлених позовних вимог і стягнення із нього аліментів на утримання доньки. Визнання відповідачем позовних вимог є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 19. Відповідач працездатного віку, у матеріалах справи відсутні докази про те, що він не спроможний сплачувати аліменти в силу певних обставин (стан здоров`я, догляд за непрацездатним членом сім`ї, наявність на утриманні інших дітей, тощо). Розмір аліментів заявлений в позові і визнаний відповідачем відповідає розміру, який визначений законодавцем. 20. За цих обставин суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 21. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 22. У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. ІХ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 23. На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved