Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача ТзОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором розмірі 17472,00 грн та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2024 між ТзОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №5764541024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти. На виконання умов договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6400 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів, проте відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 17472 грн, яка складається з основної заборгованості в сумі 6400 грн та заборгованості за процентами в сумі 11072 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, просить позов задовольнити. Заяви, клопотання учасників справи У судове засідання представник позивача не прибув, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явився, поштові повідомлення повернулись з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду, шляхом надіслання судової повістки у додатку «Viber» на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] причини неявки в судові засідання не повідомив, відзиву на позов не подав. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 22.07.2025. 22.07.2025 розгляд справи відкладено, у зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] на 11.09.2025. Оскільки відповідач, будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду і поважність цих причин суду не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, 16.09.2025 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.09.2025, є дата складення повного судового рішення 16.09.2025. Встановленні судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 20.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» і фізичною особою - [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5764541024. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі 6400 грн., шляхом перерахунку на вказаний позичальником рахунок, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ), на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п.п. 4.1.-4.2. та п. 4.4. цього Договору, його додатків. Серед основних умов кредитування встановлено: тип кредиту-кредит; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби.; строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів; дати надання кредиту - 20.10.2024 або наступний за ним календарний день; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка становить 1,0% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору; знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Згідно з додатку №1 до договору № 5764541024 від 20.10.2024 року [PERSON] ознайомився та підписав за допомогою одноразового ідентифікатора графік платежів, який містить у собі таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, виходячи з припущень, що позичальник виконує свої зобов`язання на умовах та у строки, визначені у договорі. На виконання умов кредитного договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6400 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції. Тобто позивач ТОВ «Іннова фінанс» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав та кредит не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. У зв`язку з цим, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 17472 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6400 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 11 072 грн. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У свою чергу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому(ч. 1 ст. 634 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 в справі № 2-383/2010. Висновки суду Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Іннова фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Іннова фінанс» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 17472,00 грн. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. що підтверджено платіжною інструкцією №7 від 10.04.2025, яка міститься у матеріалах справи. На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved