Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

11 березня 2025 року представник позивача Москаленко М.С. звернулася до Бориспіль-ського\~міськрайонного суду\~Київської областіз позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 100428703 в розмірі 28\~115,28 грн., з яких : 11 640,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~475,28 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 100428703. Договір підписано електронним підписом. Згідно умов вказаного договору, товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН»та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно умов якого, ТОВ «МІЛОАН»передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 100428703 в розмірі 28\~115,28 грн. Підписуючи вищевказаний кредитний договір в електронному вигляді, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано строк та умови кредитування, а також відповідальність за невиконання зобов`язань. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за вказаними договорами виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути на свою користь. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом і повідомлення сторін. Представник позивача, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Натомість в прохальній частині позову просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і\~рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011\~згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~у разінеявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорю-ванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.\~12,\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 100428703. Згідно п. 1.2, 1.4 вказаного договору, товариство надало позивачу грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., на умовах строко-вості, зворотності, платності зі сплатою процентів у розмірі 5 % строком на 30 днів. Кредитний договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 3, 6 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цьогоЗакону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цьогоЗакону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно вимог\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного право-чину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмо-вою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 12\~ст. 11 цього Закону України\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12\~000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 36724113 від 17 грудня 2021 року. В свою\~чергу,\~відповідач взяті\~на себе\~зобов`язання не\~виконав.\~Згідно розрахунку\~заборгованості у\~відповідача виникла\~заборгованість закредитним договором № 100428703 від 17 грудня 2021 року в розмірі 28\~115,28 грн., з яких : 11 640,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~475,28 грн. - сума заборгованості за відсотками. Судом також встановлено, що 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН»та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно умов якого, ТОВ «МІЛОАН»передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 100428703 в розмірі 28\~115,28 грн. Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №16072024 від 16\~липня 2024 року. За змістом\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичаль-ника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно ст. 1048 ЦК України. Відповідно ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборго-ваності, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за №361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитних зобов`язань [PERSON] як на користь первісних кредиторів, так і на користь позивача, а тому суд приходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, належності сторони позивача та необхідності стягнення наявної заборгованості саме на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як нового кредитора. На підставі\~викладеного суд\~прийшов висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги\~обґрунтовані та\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі,\~а саме\~відповідач\~\~має сплатити\~позивачу суму\~заборгованості закредитними договорами\~в загальному розмірі 28\~115,28 грн. Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. Наведене підтверджується платіжною інструкцією за № 95500 від 28 січня 2025 року. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved