Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 17.03.2018. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, добровільно надавати кошти на їх утримання відмовляється. [PERSON] працездатний, інвалідності немає, перебуває на службі в ЗСУ, отримує зарплатню і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини, тому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття та на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , трирічного віку Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги визнав та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши докази по справі, приходить наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбаченого, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі , який зареєстровано 17.03.2018 року (а.с.12). Відповідач по справі є батьком неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.10,11). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено на 2025 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: 3196 гривні. У силу\~положень ст.\~184\~СК України\~ суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача;\~\~вік дитини;\~\~стан здоров`я дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Суд враховує, що відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, інших утриманців, крім неповнолітніх дітей не має, на даний час офіційно працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей і дружини не надає. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей і дружини у відповідних частках. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав неповнолітніх дітей \~в даній справі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивачка звернулась із позовом до суду - 02.06.2025. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.12). На утриманні [PERSON] однією з дітей є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Статтею 75 СК України \~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.\~Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд враховує, що відповідач працездатний, інвалідності немає, перебуває на службі в ЗСУ, отримує заробітну плату. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача\~аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , трирічного віку. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved