Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 73 909,00 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 50 000,00 грн моральної шкоди, а також судові витрати у розмірі 4239,20 грн. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.04.2021 приблизно о 12:15 год. у місті Черкаси на регульованому перехресті вул. 30 років Перемоги з заїздом до прилеглої території буд № 16, керуючи автомобілем Renault Master, державний номерний знак [NUMBER] , водій [PERSON] перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 31 км (рухався зі швидкістю 81 км/год.) та при виявленні перешкоди для руху, не вжив заходів щодо зменшення швидкості, але до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, державний номерний знак [NUMBER] , що належить їй на праві власності, який виконував маневр повороту ліворуч на вказаному регульованому перехресті. Після чого автомобіль Renault Master скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, після чого некерований автомобіль Renault Master скоїв наїзд на електроопору, чим порушив вимоги п. 12.3, 12.4 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 (справа №\~712/6841/22) провадження у справі щодо притягнення [PERSON] до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. За даними висновку експерта № СТ/46Е-21 від 06.06.2021 року, у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, у діях водія автомобіля "Рено Мастер" реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимог п.12.3, 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та на виконання\~яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав. Правопорушником було подано апеляційну скаргу та клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи. Постановами Черкаського апеляційного суду від 03.02.2023 апелянту було відмовлено у задоволенні як клопотання, так і апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції було залишено без змін. Отже, вина водія [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. За наслідками визнання вини водієм автомобіля Renault Master державний номерний знак [NUMBER] позивачем було подано заяву до Страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», якою було складено страховий акт № 210000425533-1 від 27.02.2023 та встановлено суму грошового відшкодування в розмірі 130 000 грн., які були перераховані на банківський рахунок позивача 28.02.2023, що підтверджується банківською випискою по рахунку від 14.04.2023. Відповідно до Звіту № А08-47 про оцінку автомобіля Suzuki SX4 р.н. [NUMBER] від 15.09.2021 вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, як власнику автомобіля Suzuki SX4 днз [NUMBER] , унаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає: 229 909 грн. 00 коп. Вартість залишків автомобіля складають 26 000 грн. Позивач зазначила, що залишки транспортного засобу вона бажає залишити собі. Отже, вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП становить 73909,00 грн., які Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] . Обґрунтовуючи завдану моральну шкоду позивачем зазначено, що після ДТП позивачка певний період часу перебувала на стаціонарному лікуванні, що призвело до психологічних страждань, душевних переживань, виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивачка почала приймати заспокійливі препарати, втратила зв`язки з оточуючими, постійно знаходилась у пригніченому стані. Окрім цього в машині під час ДТП перебували діти, які стресові переживання. Моральна шкода полягає також в тривалому лікуванні та нездатності повноцінно продовжувати свою життєву діяльність порушенні звичайних життєвих зв`язків та життєвого устрою, необхідності відновлення свого психологічного стану та стану малолітніх дітей. Моральну шкоду позивачка оцінила у 50000 грн. У липні 2023 позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до власника автомобіля Renault Master державний номерний знак [NUMBER] ТОВ «КПП Центр» (справа № 712/7804/23). У ході розгляду справи ТОВ «КПП Центр» надано суду Заперечення від 18.02.2024, до яких додано копію Договору № 46 цивільно-правового про виконання робіт (надання послуг) від 14.04.2021 між ТОВ «КПП Центр» та [PERSON] . До зазначеного моменту ТОВ «КПП Центр» не надавало зазначеного договору ані позивачу, ані суду. Із зазначеним договором № 46 позивача було ознайомлено лише 24.06.2024. 14.01.2025 Ссоснівським районним судом м.Черкаси частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з ТОВ «КПП Центр» матеріальну шкоду в повному обсязі та частково моральну шкоду. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «КПП Центр» подано апеляційну скаргу, посилаючись на те, що відшкодовувати заподіяну шкоду повинен [PERSON] , на підставі умов Договору № 46 від 14.04.2021. Постановою Черкаського апеляційного суду від 22.04.2025 апеляційну скаргу ТОВ «КПП Центр» задоволено, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.01.2025 скасовано, встановлено, що належним відповідачем по цій справі є [PERSON] . Відповідно до п. 19 Перехідних положень ЦК України, в редакції до 15.05.2025 у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Крім того позивачем наголошено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 15.04.2021, але ж остаточно [PERSON] у скоєнні ДТП було визначено Черкаським апеляційним судом лише 03.02.2023, отже позивач вважає, що строк позовної давності позивачем не порушено. Ухвалою судді Соснівського районного суду від 13.06.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, крім того, позивачем не надано належного експертного висновку щодо оцінки завданого матеріального збитку, не надано оцінку реальної вартості пошкодженого авто, жодних доказів спричинення моральної шкоди позивачкою не надано. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16\~ЦК\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, передбачені ст. ст.\~12\~і\~13\~ЦПК України\~засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3\~ст.12\~ЦПК України\~кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~законом\~випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Судом встановлено, що\~15.04.2021 приблизно о 12:15 год. у місті Черкаси на регульованому перехресті вул. 30 років Перемоги з заїздом до прилеглої території буд № 16, керуючи автомобілем Renault Master, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «КПП Центр», водій [PERSON] перевищив дозволену швидкість в населеному пункті на 31 км (рухався зі швидкістю 81 км/год.) та при виявленні перешкоди для руху, не вжив заходів щодо зменшення швидкості, але до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, державний номерний знак [NUMBER] , що належить їй на праві власності, який виконував маневр повороту ліворуч на вказаному регульованому перехресті. Після чого автомобіль Renault Master скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki SX4, після чого некерований автомобіль Renault Master скоїв наїзд на електроопору, чим порушив вимоги п. 12.3, 12.4 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 ( справа №\~712/6841/22) провадження у справі щодо притягнення [PERSON] до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. За даними висновку експерта № СТ/46Е-21 від 06.06.2021 року, у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, у діях водія автомобіля "Рено Мастер" реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимог п.12.3, 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та на виконання\~яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав. Відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 у справі №\~712/6841/22 дії водія [PERSON] \~перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а тому вина останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП, є доведена. Правопорушником було подано апеляційну скаргу та клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи. Постановами Черкаського апеляційного суду від 03.02.2023 апелянту було відмовлено у задоволенні як клопотання, так і апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції було залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, водій автомобіля Renault Master, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 у справі №\~712/6841/22 визнаний винним у скоєному ДТП, ця обставина є доведеною. За результатами ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Автомобіль Suzuki SX4, д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Автомобіль Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , належить відповідачу ТОВ «КПП Центр» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність ТОВ «КПП Центр» на момент вчинення ДТП була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу № ЕР?201620610 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 03 лютого 2023 року позивач звернулася до СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій був застрахований забезпечений транспортний засіб марки «Renault Master, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «КПП Центр», із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховою компанією було складено страховий акт № 210000425533-1 від 27.02.2023 та встановлено суму грошового відшкодування в розмірі 130 000 грн., ( максимальна сума згідно Полісу), які були перераховані на банківський рахунок Позивача 28.02.2023, що підтверджується банківською випискою по рахунку від 14.04.2023. За нормами\~статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019р. справа №676/518/17). Згідно з частинами 1, 2\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На момент ДТП між ТОВ «КПП Центр» та [PERSON] укладено цивільно-правовий договір про виконання послуг № 46 від 14.04.2021,\~відповідно до умов якого [PERSON] як виконавець зобов`язався надати ТОВ «КПП Центр» як замовнику послуги з перевезення вантажу по м. Черкаси та Черкаській області на автотранспортному засобі Renault Master,\~д.н.з. [NUMBER] , а замовник зобов`язався прийняти роботу (надані послуги), передати автомобіль виконавцю для виконання замовлення. Строк надання виконавцем послуг з 14.04.2021 по 15.04.2021. Отже, хоча юридичній особі належить право власності на автомобіль, проте, відповідальність має нести винна в завданні шкоди особа, яка керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП. Сума збитків, завдана позивачу відповідачем відшкодована не була, що стало підставою для звернення до суду. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу регламентовано\~ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі\~статтею 8 ЦК України\~(аналогія права) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Згідно з пунктом 30.2\~статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовуються різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №752/13375/19. Застосовуючи дану норму матеріального права до цієї справи суд зазначає, що відповідно до Звіту № А08-47 про оцінку автомобіля Suzuki SX4 р.н. [NUMBER] від 15.09.2021 вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, як власнику автомобіля Suzuki SX4 днз [NUMBER] , унаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає: 229\~909\~грн. 00 коп. Згідно звіту платформи AUTOonline 1202302222779614 від 26.02.2023 та розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 210000425533 від 27.02.2023, вартість залишків транспортного засобу Suzuki SX4 р.н. [NUMBER] становить 26 000 грн., які Позивач, за погодженням із Відповідачем, виявила бажання залишити за собою. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки відновлювальний ремонт автомобіля Suzuki SX4 р.н. [NUMBER] є економічно недоцільним, а сам автомобіль внаслідок ДТП вважається фізичним знищеним, то позивач має право на відшкодування майнової шкоди у розмірі 73 909,00 грн. (229 909, 00 грн 130 000,00 грн 26 000, 00 грн) Заперечення представника відповідача щодо розрахунку суми завданої шкоди та визначення вартості залишків транспортного засобу судом відхиляються, оскільки позивачем надані докази щодо вартості автомобіля Звіт №А08-47 про оцінку автомобіля Suzuki SX4 р.н. [NUMBER] від 15.09.2021, звіту платформи AUTOonline 1202302222779614 від 26.02.2023 щодо оцінки залишків транспортного засобу, натомість відповідачем доказів неправильності проведених оцінок не надано, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем та представником відповідача не заявлялось. Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень наданих в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки позивач у зв`язку з фізичним знищенням належного їй транспортного засобу позбавлена була можливості користуватися власним автомобілем, що мало для неї психотравмуючий характер, у зв`язку із чим вона зазнала моральні втрати та страждання, що в подальшому вплинуло на порушення її моральних життєвих зв`язків, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу завданої моральної. Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. є значно завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу її моральних страждань, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості. Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілою (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв порушення звичайного для даної людини способу життя. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення. З огляду на фактичні обставини справи, суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. З огляду на викладне, позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Заперечення представника відповідача щодо пропуску позовної давності позивачем судом відхиляються, оскільки позивачем строк позовної давності не пропущений. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Постанова апеляційного суду у справі № 712/6841/22\~щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності винесена 03.02.2023, а Постанова апеляційного суду у справі № 712/7804/23 22.04.2025. Отже, на момент звернення із позовом 22.05.2025 строк позовної давності не сплинув. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2699,65 грн.

Outcome: partial