Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

03 липня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано\~тим,\~що28 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 6067251 (далі по тексту рішення Договір позики), який підписаний позичальником електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права Вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права Вимоги до боржників, які вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості та набуває відповідні права вимог. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 11 січня 2024 року до Договору факторингу №11-01/2024ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 55\~547,70\~гривень,\~з яких: 19 500 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 36\~047,7 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 6067251 від 28 серпня 2023 року в розмірі 55\~547,70 гривень. Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3\~028 гривень. Ухвалою судді від 30 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та судову повістку з додатками відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідне поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 28 серпня 2023 року між ТзОВ «Маніфою» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики № 6067251, відповідно до якого (пункти 2.1, 2.2) позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Основні умови договору позики № 6067251 від 28 серпня 2023 року: - сума позики: 19\~500 гривень (п. 2.3.3 Договору позики); - строк позики: до 31 жовтня 2023 (64 дні). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком (п. 2.3.4 Договору позики); - дата надання позики: 28 серпня 2023 року (п. 2.3.5 Договору позики); - дата повернення позики: 31 жовтня 2023 року (п. 2.3.6 Договору позики); - акційна процентна ставка (фіксована): 0,87150 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 договору (п. 2.4.1 Договору позики); - базова процентна ставка (фіксована): 2,49000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами договору (п.2.4.2 Договору позики); - основна процентна ставка (фіксована): 3,00 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (п. 2.4.3 Договору позики); - позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п. 2.5 Договору позики). Згідно з розрахунку за Договором позики (додаток №1 до цього договору) строк позики складається з 2 розрахункових періодів: - перший розрахунковий період - 14 днів, протягом якого застосовується акційна процентна ставка 0,87150 % або базова процентна ставка в розмірі 2,49 % на день; - другий розрахунковий період - 50 днів, протягом якого застосовується основна процентна ставка в розмірі 3,00 % на день. Також установлено, що 28 серпня 2023 року [PERSON] підписав електронним підписом Паспорт позики та графік обов`язкових платежів, відповідно до якого за перші 14 днів користування позикою відповідач зобов`язався сплатити 2\~279,20 гривень та за наступні 50 днів - 2 925 гривень, а всього 5 304,20 гривень. 11 січня 2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТзОВ «Маніфою» (клієнт) уклали договір факторингу №11-01/2024 та додаткову угоду до нього № 1 від 11 січня 2024 року, на підставі яких до фактора перейшло право вимоги за Договором позики до [PERSON] (акт прийому-передачі реєстру боржників від 11 січня 2024 року, витяг з реєстру боржників № 1 від 11 січня 2024 року. ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що заборгованість відповідача за Договором позики становить 55 547,70 гривень, з яких: 19 500 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 36 047,7 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за Договором позики, який укладений між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] . Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 639 ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Пунктом 5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд установив, що [PERSON] 28 серпня 2023 року, підписавши за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Договір позики, отримав кредитні кошти, але своєчасно не виконав грошове зобов`язання, не сплатив заборгованість за вказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Як уже встановлено судом, [PERSON] на підставі Договору позики отримав у позику кошти в розмірі 19 500 гривень строком на 64 дні. Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованості відповідач платежів на виконання умов Договору позики не здійснював. А тому, вимоги позову про стягнення тіла кредиту в розмірі 19\~500 гривень підлягає до задоволення. За розрахунком суду, загальна сума процентів за користування позикою становить 36\~047,7 грн. та складається з сум процентів, нарахованих за перший та другий розрахункові періоди (в межах строку позики): - 6\~797,70 гривень (19\~500 гривень (сума позики) х 2,49 % (базова процентна ставка) х 14 днів (перший розрахунковий період згідно додатку №1 до Договору позики); - 29\~250 гривень (19 500 гривень (сума позики) х 3,00 % (стандартна процентна ставка) х 50 днів (другий розрахунковий період згідно додатку №1 до Договору позики). Отже, заявлений позивачем до стягнення розмір заборгованості по процентах є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, та водночас не спростований відповідачем. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень. Суд дійшов висновку про задоволення позову, а тому судовий збір в розмірі 3028 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved