Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Драбівський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем має спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що син з липня 2019 проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Згідно наказу Драбівського районного суду Черкаської області по справі № 692/1002/19 від 02.09.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] було призначено стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини доходу відповідача. 01.10.2019 державним виконавцем Драбівського ВДВС було відкрито виконавче провадження № 60189566. Відповідач тривалий час офіційно не працює, належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому у період з 15.07.2019 по 25.07.2025 утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 185731,37грн. Вказує, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, не має хронічних захворювань, що перешкоджали б йому виконувати обов`язок по утриманню дитини. Надає власний розрахунок пені та вказує, що за період 01.07.2019-25.07.2025 пеня за несвоєчасну плату аліментів становить 185731,37 грн. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] по виконавчому провадженню № 60189566 у розмірі 185731,37грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 15 серпня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали має право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Також третій особі було запропоновано підготувати на надати пояснення по справі та визначено строк їх надання. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, з заявами чи клопотаннями не звертався. Від третьої особи Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) письмові пояснення не надходили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконкомом Степанківської сільської ради Драбівського району Черкаської області 17.01.2017, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Драбівського районного суду Черкаської області від 02.09.2019 по справі 692/1002/19 наказано стягувати з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого та мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 15 липня 2019 року. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2019, ВП № 60189566, старшим державним виконавцем Драбівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Носенком В.М. відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу № 692/1002/19, виданого 02.09.2019 Драбівським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу)платника аліментів але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.07.2019. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином судом достовірно встановлено обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , урозмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.07.2019. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] , здійсненого старшим державним виконавцем Бараненко І.П., вбачається проведення розрахунків за період липень 2019 червень 2025, розрахунок проведено помісячно. При цьому визначено щомісячну суму аліментів, яка підлягає стягненню: -липень 2019 - у розмірі 1284,69грн., -за період серпень 2019-вересень 2019 у розмірі 2342,75грн -за період жовтень 2019-грудень 2019 у розмірі 2708,50 грн.; -за період січень 2020 березень 2020 у розмірі 2163,00 грн.; -за період квітень 2020-червень 2020 у розмірі 2219,25 грн.; -за період липень 2020-вересень 2020 у розмірі 2432,75 грн.; -за період жовтень 2020 - грудень 2020 у розмірі 3045,75 грн.; -за період січень 2021 березень 2021 у розмірі 2610,25 грн.; -за період квітень 2021 червень 2021 у розмірі 3004,25 грн.; -за період липень 2021 вересень 2021 у розмірі 3009,25 грн.; -за період жовтень 2021-червень 2025 у розмірі 3272,00 грн.; При цьому з розрахунку вбачається, що було сплачено боржником/стягнуто виконавцем: грудень 2021 - 7057,72грн., серпень 2023 - 1000,00грн., травень 2024 - 3000,00 грн., червень 2024 - 3000,00грн., липень 2024 - 3000,00грн., вересень 2024 - 2000,00грн., жовтень 2024 - 5000,00грн., січень 2025 - 3000,00грн., квітень 2025 - 3000,00грн. Станом на червень 2025 року боржник [PERSON] має сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження 182459,37 грн. та сукупний розмір заборгованості: 185731,37грн. Згідно відомості щодо сплати аліментів, ВП № 60189566, боржник [PERSON] на рахунок Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ (м. Київ) надходили кошти: 15.12.2021 - 7057,72грн., 25.08.2023 - 1000,00грн., 27.05.2024 - 3000,00 грн., 24.06.2024 - 3000,00грн., 24.07.2024 - 3000,00грн., 03.09.2024 - 2000,00грн., 21.10.2024 - 5000,00грн., 21.01.2025 - 3000,00грн., 21.04.2025 - 3000,00грн. Згідно Розрахунку пені на заборгованість зі сплати аліментів на виконання судового наказу Драбівського районного суду Черкаської області від 02.09.2019 по справі № 692/1002/19 у виконавчому провадженні № 60189566 позивача [PERSON] від 14.08.2025, він містить розрахунок за період липень 2019 року - січень 2020 року, де сукупний розмір такої пені вказаний: 209796,55грн. З урахуванням положень ст. 196 СК України станом на 25.07.2025 розмір пені визначено у 185731,37 грн. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 липня 2020 року по справі № 362/4462/16-ц. Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Відповідно до положень ч. 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання по сплаті аліментів, визначених судовим наказом Драбівського районного суду Черкаської області від 02.09.2019 належним чином не виконує, тому станом на червень 2025 року за ним рахується заборгованість у розмірі 185731,37 грн., яка не сплачена. Доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від нього причин, відповідачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року по справі № 760/22598/15-ц зазначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такі висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується, що відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постанові від 19 січня 2022 року по справі № 711/679/21. Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів станом на 25.07.2025 визначено у сумі 185731,37 грн. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги судом не встановлено, як видно із змісту позову та матеріалів справи відповідач не виконує своїх зобов`язань по сплаті аліментів, заборгованість, яка виникла, повністю не погашена, а отже наявні підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а також відзиву на позов відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені та вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач, в розмірі 1857,31грн., який розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на станом на момент звернення з позовом до суду.

Outcome: approved