Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» через свого представника - Дармограй Анастасію Тимофіївну звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 15.09.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 471541-КС-005 (далі по тексту - Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач акцептував пропозицію про укладення кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора - UA-0999, що направлений на його номер телефону [NUMBER] . За умовами Договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 13 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав та надав позичальнику грошові кошти в обумовленій сумі шляхом перерахування на банківську карту відповідача № [NUMBER] . Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] умов Договору, позивач стверджує, що станом на 28.05.2025 відповідач має заборгованість перед товариством у розмірі 36 790 грн, з яких 13 000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 14 690 грн - сума прострочених платежів по процентах, 6 500 грн - сума заборгованості по штрафам та 2 600 грн - сума прострочених платежів по комісії. Зазначений розмір заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути із відповідача. Ухвалою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 23.06.2025 відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, відповідачу наданий термін на подання до суду відзиву на позов, за клопотанням позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, що містять банківську таємницю. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві представник позивача просила розгляд справи здійснювати за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Сповіщений у встановленому процесуальним законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Правом на подачу відзиву [PERSON] не скористався. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 - 283 ЦПК України, про що 22.09.2025 постановлено відповідну ухвалу. Оскільки справа розглянута без участі сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, витребувані за клопотанням позивача докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов до таких висновків і такого рішення. Судом встановлено, що 15.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] Пропозицію (оферту) укласти Договір № 471541-КС-005 про надання кредиту з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на таких умовах: загальний розмір кредиту - 13 000 грн; строк, на який надається кредит - 16 тижнів; стандартна процентна ставка 1%, фіксована; комісія за надання кредиту - 2 600 грн; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 26 311,90 грн; термін дії Договору - до 05.01.2025; загальні витрати за кредитом - 13 311,90 грн; орієнтовна реальна річна процента ставка - 20 265,01 процентів; денна процентна ставка - 0,91 процентів. На підтвердження прийняття пропозиції позивача суду надана паперова копія Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 471541-КС-005 про надання кредиту з аналогічними умовами. Документ підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0999, що надісланий на мобільний телефон відповідача 15.09.2024 о 17:48:14. Згідно паперової копії Договору № 471541-КС-005 про надання кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». За умовами цього правочину кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000 грн на засадах строковості, поворотної, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним у порядку і на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Сторони визначили, що строк кредитування становить 16 тижнів, стандартна процентна ставка в день - 1% , фіксована; комісія за надання кредиту - 2 600 грн, термін дії Договору - до 05.01.2025; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 26 311,90 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 20 265,01 процентів. Обумовлена сторонами дата видачі кредиту - 15.09.2024, а дата його повернення - 05.01.2025. Паперова копія Договору містить відомості про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0999. Одноразовий ідентифікатор направлений відповідачу 15.09.2024 о 17:48:14 на вказаний ним номер телефону [NUMBER] та введений останнім. Цього ж дня - 15.09.2024 о 17:45:45 [PERSON] підписав, шляхом введення одноразового ідентифікатора UA - 6747, паспорт споживчого кредиту, який відповідає умовам кредитного договору. Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи), окрім найменування позичальника, адреси реєстрації, РНОКПП, дати та місця народження, паспортних даних містить номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів - [NUMBER] . ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти в позику у розмірі 13 000 гривень. Вказана обставина підтверджується копією підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.09.2024 перерахувало на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 13 000 гривень згідно кредитного договору № 471541-КС-005 від 15.09.2024. Вивченням отриманих на виконання ухвали суду про витребування доказів документів встановлено, що банківська картка за № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) емітована АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ). Із наданої банком виписки по вищевказаному картковому рахунку за період із 15.09.2024 по 05.01.2025 слідує, що на картку відповідача 15.09.2024 були зараховані грошові кошти в сумі 13 000 гривень. Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Главою 48 «Виконання зобов`язання» та Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що Договір про надання кредиту № 471541-КС-005 від 15.09.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора UA-0999. У такий спосіб кредитний договір укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» щодо візуальної форми послідовності дій клієнта випливає, що [PERSON] послідовно вчинив ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписав кредитний договір з додатками та паспорт споживчого кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора. [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому, за розрахунками позивача, у нього виникла заборгованість у розмірі 36 790 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 13 000 грн; прострочених платежів по процентах - 14 690 грн; заборгованості по штрафам - 6 500 грн; прострочених платежів за комісією - 2 600 грн. Доказів повернення відповідачем тіла позики, процентів та комісії матеріали справи не містять та [PERSON] не надані, а тому суд виснує про обґрунтованість зазначених позовних вимог та задовольняє їх. При цьому, суд зауважує, що проценти за користування позикою розраховані позивачем в межах строку кредитування та згідно погодженої сторонами відсоткової ставки, яка відповідає положенням ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» та прав споживача не порушує. Вирішуючи юридичний спір в частині стягнення із відповідача штрафу в розмірі 6 500 грн, суд звертає увагу на суперечливу позицію позивача з вказаного приводу. На третьому аркуші позовної заяви представник товариства наводить обґрунтування відмінності процентів, які нараховуються за правомірне користування кредитними коштами (ст. 1048, 1056-1 ЦК України), та процентами, що нараховуються за порушення грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України), і стверджує про відсутність у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вимог до відповідача про стягнення неустойки (у формі пені чи штрафу). Водночас, п`ятий аркуш позовної заяви та її прохальна частина містить позовну вимогу про стягнення із [PERSON] заборгованості по штрафу в сумі 6 500 грн. Зазначену позовну вимогу суд відхиляє, зважаючи на таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні запроваджений правовий режим воєнного стану, який триває до даного часу. Оскільки штраф нарахований відповідачу у період дії воєнного стану, у його стягненні з урахуванням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що судом задоволено позовні вимоги частково на суму 30 290 грн із загальних 36 790 грн, частка задоволених позовних вимог становить 82,33 %. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1 994,36 грн (2422,40 грн * 82,33%). На підставі викладеного,

Outcome: partial