Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аболмасова, 3» (далі - ОСББ «Аболмасова, 3») - адвокат Купченко В.В. звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за несплату обов`язкових внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за несплату обов`язкових внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку в сумі 3 896,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . В будинку [ADDRESS] створено ОСББ «Аболмасова, 3» з метою обслуговування, ремонту і реконструкції цього будинку та утримання прибудинкової території. Протоколом установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 08.11.2023 були прийняті наступні рішення, зокрема, затверджено суму внеску на обслуговування будинку у розмірі 8,88 грн/м2 (п. 3.1. Протоколу); затверджено внесок до резервного фонду у розмірі 1 грн/м2 (п. 3.2. Протоколу); затверджено внесок до ремонтного фонду у розмірі 0,5 грн/м2 (п. 3.3. Протоколу); затверджено пропорційне відшкодування фактичних видатків на загально-будинкове електрозабезпечення, водозабезпечення будинку як додаткову плату до плати за обслуговування будинку (п. 3.4. Протоколу). Таким чином, відповідачі, як співвласники багатоквартирного будинку, зобов`язані сплачувати належні внески і платежі на утримання багатоквартирного будинку. У зв`язку із невиконанням свого обов`язку станом на 01.04.2024 за останніми утворилась заборгованість у розмірі 3896,15 грн, яка підлягає стягнення в судовому порядку. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22.05.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 80-81) 24.07.2024 відповідачем [PERSON] , який також є представником [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , був поданий відзив на позовну заяву в якому відповідачі просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю позову. За доводами відзиву відповідачі не отримували від позивача жодних попереджень/вимог щодо спірної заборгованості. У відзиві відповідач зазначає, що ані ним, ані іншими співвласниками багатоквартирного будинку не отримувалися документи, а саме: статут ОСББ «Аболмасова, 3», повідомлення про прийняті установчими зборами рішення із зазначенням результатів голосування, а тому позовна заява ґрунтується на невідомих відповідачам документах. Крім того, 02.02.2024 квартиру [ADDRESS] , яка належить відповідачам на праві спільної часткової власності, було відключено від електромережі головою правління ОСББ «Аболмасова, 3» - Калюк Е.В. Натомість, позивач виставляє заборгованість по сплаті внесків та платежів за компенсацію витрат на електропостачання для функціонування спільного майна, однак жодним правовим актом такий розрахунок не передбачено. (а.с.84-95) 07.08.2024 представником позивача ОСББ «Аболмасова, 3»- адвокатом Купченко В.В. подана відповідь на відзив, в якій останній просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та з приводу заперечень викладених у відзиві зазначає наступне. Позивач в своїй позовній заяві не стверджував про факт отримання відповідачами попередження та вимоги щодо сплати заборгованості, а лише зазначав про їх направлення на адресу відповідачів. Щодо наданої платіжки про сплату за послуги за утримання будинку та прибудинкової території за листопад 2023 року на адресу ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради, то представник позивача наголосив на тому, що ОСББ «Аболмасова,3» було створено 09.11.2023, тому сплачена відповідачем сума іншій юридичній особі за послуги за утримання будинку та прибудинкової території могли бути оплатою таких послуг за період з 01.11.2023 по 09.11.2023. Щодо незгоди з порядком проведення установчих зборів ОСББ «Аболмасова, 3», то вказане не є предметом розгляду даної справи. Більше того, сама по собі не згода з результатами проведених зборів не є підставою для звільнення співвласника від обов`язку виконувати рішення статутних органів. Щодо незаконного відключення квартири відповідача від електромережі, то з даного приводу відповідачами не надано жодного доказу. Згідно протоколу установчих зборів від 08.11.2023, співвласниками було прийнято рішення про обрання моделі взаємовідносин з постачальниками комунальних послуг - прямі договори. (п.4.1 Протоколу від 08.11.2023). Пункти 4 та 5 відзиву, на думку позивача, не мають жодного відношення до предмету спору. (а.с.131-136) 09.09.2024 відповідачем [PERSON] , який також є представником [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , подані до суду заперечення на відповідь на відзив, за доводами якої ОСББ «Аболмасова, 3» документально не підтвердило, що ним від Державного підприємства «Управління житловими будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України» прийнято в управління житловий будинок [ADDRESS] , тому ОСББ не є належним позивачем по справі. (а.с.144-151) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. (а.с.141-143) Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, згідно Протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, за адресою: [ADDRESS] від 28.10.2023 (дата проведення зборів), дата складання протоколу - 08.11.2023, було прийнято рішення про створення ОСББ «Аболмасова, 3». (21-30) ОСББ «Аболмасова, 3» діє на підставі Статуту, який затверджено Установчими зборами ОСББ «Аболмасова, 3» (від 28.10.2023, протокол від 08.11.2023). (а.с. 31-42) Згідно Статуту ОСББ «Аболмасова, 3» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання і використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Як вбачається з протоколу установчих зборів ОСББ «Аболмасова, 3» від 28.10.2023 (дата проведення зборів, дата складання протоколу - 08.11.2023), співвласниками були прийняті наступні рішення, зокрема: -затверджено суму внеску на обслуговування будинку у розмірі 8, 88 грн/м2 (п. 3.1. Протоколу); -затверджено внесок до резервного фонду у розмірі 1 грн/м2 (п. 3.2. Протоколу); -затверджено внесок до ремонтного фонду у розмірі 0,5 грн/м2 (п. 3.3. Протоколу); -затверджено пропорційне відшкодування фактичних видатків на загальнобудинкове електрозабезпечення, водозабезпечення будинку як додаткову плату до плати за обслуговування будинку (п. 3.4. Протоколу); -затверджено Правила проживання в будинку (п. 4.2. Протоколу). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво-, або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного закону: - багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; - співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; - спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; - допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 20). Як було зазначено вище, установчими зборами ОСББ «Аболмасова, 3» від 28.10.2023 (дата складання протоколу від 08.11.2023)було прийнято рішення щодо затвердження переліку, розмірів і порядку сплати внесків і платежів співвласників житлових та нежитлових приміщень та правила проживання в будинку. Розділом ІІ «Правила користування спільним майном в багатоквартирному будинку та порядок сплати обов`язкових внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку» Правил проживання в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 43-48) визначено, що до обов`язкових щомісячних внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку відноситься: -сплата внеску на обслуговування будинку; -сплата внеску до резервного фонду; -сплата внеску до ремонтного фонду; -сплата пропорційного відшкодування фактичних видатків на загальнобудинкове електрозабезпечення, водозабезпечення будинку як додаткову плату до плати за обслуговування будинку. Згідно довідки про стан заборгованості по квартирі [ADDRESS] , за період з листопада 2023 по 01.04.2024 заборгованість в загальному розмірі складає 3 896,15 грн, що включає в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території - 2945,15 грн; ремонтний фонд - 165,83 грн; резервний фонд - 331,66 грн та компенсація за електроенергію для функціонування спільного майна - 453,51 грн. (а.с. 49) Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Таким чином, позиція відповідачів стосовно того, що відповідачів не повідомили про прийняті установчими зборами рішення, не звільняє останніх від обов`язку сплати відповідних внесків. Протокол Установчих зборів від 08.11.2023 (дата складання) є чинним та ніким не скасований, тому підлягає виконанню всіма співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Судом установлено, що відповідачі є співвлансиками квартири [ADDRESS] , де створено ОСББ «Аболмасова, 3». Отже, на відповідачів покладається обов`язок щодо сплати всіх внесків у строки та розмірах, які затверджені протоколами загальних зборів. Суд також відхиляє доводи відповідачів щодо відсутності доказів надання послуг ОСББ «Аболмасова, 3», оскільки відповідно до п. п. 45-49 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018, у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління співвласник має право викликати управителя для перевірки її якості. Перевірка якості послуги з управління здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За результатами перевірки якості послуги з управління складається акт-претензія, який підписується співвласником та управителем. Управитель (його представник) повинен прибути на виклик співвласника у строки, визначені в договорі управління, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення співвласника. Акт-претензія складається управителем (його представником) та співвласником і повинен містити інформацію про ненадання чи надання неналежної якості послуги з управління із зазначенням причин, дату (строк) її ненадання чи надання неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує її ненадання чи надання неналежної якості. У разі неприбуття управителя (його представника) в установлений договором управління строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується співвласником та не менш як двома іншими співвласниками, які проживають (розташовані) у сусідніх приміщеннях, і надсилається управителю рекомендованим листом. Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, зокрема шляхом здійснення перерахунку вартості послуги з управління, або видає (надсилає) співвласникові обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання управителем відповіді в установлений строк претензії співвласника вважаються визнаними таким управителем. Управитель самостійно здійснює перерахунок вартості послуги з управління за весь період її ненадання чи надання неналежної якості, а також сплачує співвласникам неустойку (штраф, пеню) у розмірі, визначеному договором управління. Отже, суд зазначає, що законодавством визначений порядок та спосіб контролю перевірки якості послуг з управління та реагування співвласників на неналежне виконання обов`язків управителем. Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів виклику відповідачами позивача, як управителя, для перевірки якості надання/ ненадання послуги та складення відповідного акта-претензії між сторонами у порядку, визначеному вищевказаними правилами. Стосовно тверджень відповідачів про відімкнення квартири [ADDRESS] від електропостачання та необґрунтованість нарахування заборгованості за компенсацію електроенергії за місця загального користування, суд зазначає наступне. Як було встановлено судом, п. 3.4. Протоколу Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 08.11.2023 (дата складання протоколу), затверджено пропорційне відшкодування фактичних видатків на загальнобудинкове електрозабезпечення, водозабезпечення та вивіз ТПВ будинку як додаткову плату до плати за обслуговування будинку. Згідно ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Таким чином, нарахування стосуються не квартири відповідачів, а загальнобудинкових місць, тому доводи стосовно відключень не є предметом дослідження в рамках даної справи. Позивачем було надано довідку про стан заборгованості (а.с. 49), натомість заперечуючи щодо таких нарахувань, відповідачами не надано свого контррозрахунку. Стосовно інших доводів відповідача, а саме щодо правовідносин, які склалися між ОСББ «Аболмасова, 3» та Державним підприємством «Управління житловими будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України», суд зазначає, що це не є предметом розгляду даної справи, а тому залишаються судом поза увагою. Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що позивачем вірно нараховані суми, відповідно до затверджених тарифів, з урахуванням загальної площі приміщення відповідачів. Судом увстановлено, що за період з листопада 2023 по 01.04.2024 відповідачі мають заборгованість 3 896,15 грн, що включає в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території - 2945,15 грн; ремонтний фонд - 165,83 грн; резервний фонд - 331,66 грн та компенсація за електроенергію для функціонування спільного майна - 453,51 грн. Дані кошти підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСББ «Аболмасова 3» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарне стягнення заборгованості за несплату обов`язкових внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку, а саме стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Аболмасова, 3» заборгованість за несплату обов`язкових внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку в загальному розмірі 3896,15 грн. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником позивача ОСББ «Аболмасова, 3» - адвокатом Купченком В.В. до позовної заяви справи долучено: Договір про надання правничої допомоги від 01.01.2024 № 01/01/24-01, укладений між ОСББ «Аболмасова, 3» та Адвокатським об`єднанням «Івашкова, Купченко і партнери», в особі керуючого партнера Купченка В.В. (а.с. 11-13); акт №2 виконаних робіт від 01.01.2024 (а.с. 16); додаткову угоду від 22.04.2024 № 2 до Договору № 01/01/24-01 про надання правничої допомоги від 01.01.2024. (а.с. 14-15) Відповідно до Акту від 01.05.2024 № 2, сума за надані послуги складає 5 000,00 грн. (а.с. 16). Згідно платіжної інструкції від 01.05.2024 № 61 ОСББ «Аболмасова, 3» сплатило за Договором від 01.01.2024 № 01/01/24-01 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 17) Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Жодних заперечень з приводу заяви позивача ОСББ «Аболмасова, 3» про відшкодування витрат на правову допомогу відповідачі до суду не направили. Враховуючи викладене вище а також той факт, що судом позовні вимоги задоволено, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Аболмасова, 3» витрат на правову допомогу в розмірі по 1250,00 грн з кожного. Згідно із статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 757,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved