Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач ФОП « [PERSON] » в особі адвоката Сікорської Ірини Станіславівни звернувся до Златопільського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2024 відповідач не виконав своїх зобов`язань по договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, зокрема частково оплатив надану правову допомогу, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки. Адвокат належним чином виконав свої зобов`язання за договором, підготовивши та подавши до Первомайського міськрайонного суду Харківської області відзиву на позовну заяву у справі №632/1556/24 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач не виконав своїх зобов`язань по договору, зокрема частково оплатив надану правову допомогу, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 12082,50 гривень. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1211,20 гривень, сплачені ним при подачі позову до суду та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень. В позовній заяві позивач не проти розглянути справу без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою судді від 07.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою судді від 09.07.2025 справу призначено до судового розгляду на 28.08.2025 у результаті переходу від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді від 28.08.2025 провадження по цивільній справі відкладено на 22.09.2025. В судове засідання сторони не з`явились. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України засобами поштового зв`язку, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.. Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суддя вважає, що є підстави для розгляду справи по суті, враховуючи прохання позивача у позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суддя, у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. 11.11.2024 між фізичною особою-підприємцем « [PERSON] » та [PERSON] було укладено договір №535/2024 від 11.11.2024 року про надання професійної правничої (правової) допомоги та акт приймання-передачі б/н до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 15.11.2024 року про підготовку та подачу до Златопільського міськрайонного суду Харківської області відзиву на позовну заяву у справі №632/1556/24 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно акту приймання-передачі б/н до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 15.11.2024 року, адвокат належним чином виконав свої зобов`язання за договором, підготовивши та подавши до Первомайського міськрайонного суду Харківської області відзив на позовну заяву у справі №632/1556/24 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно п.3.1 договору, винагорода (гонорар) за надання правових послуг визначених в п.1.1 даного договору становить 9000,00 гривень (дев`ять тисяч гривень нуль копійок), яка оплачується клієнтом рівними частинами по 2250,00 гривень (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок) у наступні строки: 11.11.2024 р. - 2250,00 гривень (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок); до 11.12.2024 р. - 2250,00 гривень (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок); до 11.01.2025 р. -2250,00 гривень (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок); до 11.02.2025 р. - 2250,00 гривень (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок). На виконання умов договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №535/2024 від 11.11.2024 року позивач повністю виконав свої зобов`язання, надавши правову допомогу відповідачу, а саме підготував та подав до Первомайського міськрайонного суду Харківської області відзив на позовну заяву у справі №632/1556/24 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач не виконав своїх зобов`язань по договору, зокрема частково оплатив надану правову допомогу, згідно платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» №СА5В-ЕВ8С-8ТМ2-М0НА від 11.11.2024 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 12082,50 гривень (дванадцять тисяч вісімдесят дві гривні п`ятдесят копійок), а саме сума боргу за договором складає 6750,00 гривень (шість тисяч сімсот п`ятдесят гривень нуль копійок); штраф складає 5332,50 гривень (п`ять тисяч триста тридцять дві гривні п`ятдесят копійок). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) стягується з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 гривень (десять тисяч гривень нуль копійок), суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП « [PERSON] » та адвокатом Сікорською І.С. 05.06.2023 укладено договір про надання правової допомоги №0506/2023. Згідно платіжної інструкції №62 від 11.03.2025, сплачено юридичні послуги адвоката Сікорської І.С. з професійної правничої допомоги сплачені у повному обсязі в розмірі 10000,00 гривень (десять тисяч гривень нуль копійок). Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції №62 від 11.03.2025, згідно якого від імені ФОП « [PERSON] » на рахунок отримувача адвоката Сікорської І.С. була проведена оплата згідно договору надання правової допомоги №0506/2023 від 05.06.2023 (а.с. 22). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ФОП « [PERSON] » витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 4000,00 гривень (чотири тисячі гривень нуль копійок). За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 гривень (чотири тисячі гривень нуль копійок), тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: partial