Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 11.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , укладено угоду №200500683, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 7519,4 грн. з встановленим строком користування з 11.04.2016 по 11.04.2018 та сплатою відсотків за користування кредитом. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав ТОВ «Діджи Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 31087,87 грн., з яких 20367,93 - заборгованість за кредитом; інфляційні нарахування в сумі 8884,86 грн; 3% річних в сумі 1835,08 грн., а також судові витрати у справі. Представник відповідача подала до суду відзив на позову, згідно якої позовні вимоги не визнає. Зазначає, що відповідачка повністю погасила заборгованість за кредитним договором від 11.04.2016 року. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» від 04.02.2021 року, станом на 04.02.2021 року заборгованість за Договором №200500683 від 11.04.2016 року погашена у повному обсязі та договір закритий. Відповідач, здійснюючи оплату за своїм зобов`язанням на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», діяв правомірно, оскільки на той період часу договір факторингу, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та договором ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», був чинним. Боржник, який виконав своє зобов`язання, не повинен повторно нести відповідальність за вже виконані ним зобов`язання за умовами кредитного договору, після визнання судом в господарському судочинстві відсутності у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, в тому числі і до відповідачки. Зобов`язання відповідачки є припиненими у зв`язку із поверненням кредитних коштів за кредитним договором №200500683 від 11.04.2016. Судове рішення у спорі між кредиторами не може слугувати підставою, щоб один з них вимагав від боржника повторної сплати після фактичної сплати іншому кредитору. У спорі між «Діджи Фінанс», «Фагор» та «Плеяда» жоден з цих кредиторів не заявляв у судах про залучення позичальників третіми особами в справу. Тому судове рішення не може створювати обов`язки позичальників з повторної сплати кредитів та право кредиторів її вимагати. Щодо наявності у позивача права вимоги зазначає, що з позовної заяви слідує, що відповідно до витягу з додатку №1 до Договору №7_БМ від 10.07.2020, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 367,93 грн., з яких:- 6989,40 грн. - заборгованість за кредитом; 13 378,53 грн. - заборгованість за відсотками. На підтвердження вказаних обставин позивач долучив копію Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 та витяг з Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівськи» до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 10.07.2020. Проте, до позовної заяви не долучений реєстр боржників, що є Додатком 1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками, а доданий лише документ під назвою витяг з реєстру боржників, який містить лише підпис представника ТОВ «Діджи Фінанс» (позивача), а тому долучений витяг не може вважатися належним та допустимим доказом передачі права вимоги до відповідача на користь позивача. Також зазначає, що клопотання про поновлення пропущених строків позовної давності є необґрунтованим та не підлягає до задоволення, а тому просить у позові відмовити у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився. При цьому представник позивача в позовних вимогах просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200500683 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 7519,4 грн. Строк кредиту - 730 днів, з 11.04.2016 до 11.04.2018. На підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] представником позивача надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: заяву №200500683 від 11.04.2016, анкету №2654122 від 11.04.2016, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 11.04.2016, договір добровільного страхування життя від 11.04.2016, згоду суб`єкта на обробку персональних даних від 11.04.2016. 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі 5307308,39 грн. та у порядку визначених цим Договором. Факт переходу до позивача права вимоги підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, за якою позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальником ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно витягу Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 до нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №200500683, укладеним 11.04.2016 з [PERSON] на строк до 11.04.2018 на суму 20367,93 грн., з яких: 6989,40 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 13378,53 грн. - заборгованість за доходами. З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200500683 від 11.04.2016 у розмірі 31087,87 грн., з яких: 20367,93 грн. заборгованість по кредиту, сума інфляційних втрат 8884,86 грн., сума 3% річних 1835,08 грн. Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» від 04.02.2021 року, станом на 04.02.2021 року заборгованість за Договором №200500683 від 11.04.2016 року погашена у повному обсязі та договір закритий. Таким чином, судом встановлено, що станом на 04.02.2021 [PERSON] повністю погасила заборгованість за кредитним договором №200500683 від 11.04.2016. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно з п. 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення. Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.516 ЦК України, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між первісним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 11.04.2016 Кредитного договору №200500683. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7519,4 грн. Факт отримання вказаної суми коштів відповідачкою не оспорюється. Разом з тим, обставини, викладені позивачем у позовній заяві повністю спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами. Так, судом встановлено, що 04.02.2021 відповідачка повністю погасила заборгованість за кредитним договором, що підтверджується копією довідки від 04.02.2021 р. ТОВ «ФК «Фагор». Будь-яких доказів направлення ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення на адресу [PERSON] про визнання договорів факторингу недійсними, а також роз`яснення наслідків недійсності правочинів, зокрема, щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором саме на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський», а не на рахунки ТОВ «ФК «Плеяда» або ТОВ «ФК «Фагор», матеріали справи не містять та позивачем не надано. Вимога ТОВ «Діджи Фінанс» про необхідність сплати заборгованості у розмірі 31087,87 грн. необґрунтована, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, в зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж кредиту. Якщо позивач ТОВ «Діджи Фінанс» як єдиний правонаступник первісного кредитора ПАТ «Банк Михайлівський» має претензії по кредитному договору №200500683 від 11.04.2016, то пред`являти їх він повинен тому, хто отримав кошти на погашення заборгованості за цим договором: ТОВ «ФК «Фагор». З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed