Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого послалася на те, що 11.11.2023 [PERSON] з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №\~572 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється від розірвання шлюбу державним органом реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось з тих причин, що мають різні типи характеру і відносини між ними постійно напружені. Відповідач створює нестерпні умови для спільного проживання. Все це призводить до конфліктів і непорозумінь з питань ведення спільного господарства, укладу сім`ї, що негативно впливає на стан здоров`я та самопочуття позивача. З цих підстав у позивача зникло почуття любові та поваги до відповідача, тому спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, в даний час зареєстровані та проживають за різними адресами. Просить не встановлювати час на примирення. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зважаючи на те, що суд вжив всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 11.11.2023 Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (після укладення шлюбу дружина набула прізвище [PERSON] ), про що складено актовий запис №\~572. Дітей в шлюбі немає. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач не має наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №\~7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved