Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитні договори: 17\~листопада 2022\~року за\~№1010753514,\~за умовами\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~розмірі 32\~467\~грн.\~28\~коп.,\~26\~листопада 2022\~року за\~№1010819763,\~за умовами\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~розмірі 31\~703\~грн.\~69\~коп.,\~18\~жовтня 2023\~року за\~№1013148731,\~за умовами\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~розмірі 59\~774\~грн.В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав і станом на 09 квітня 2025 року, його заборгованість перед позивачем становить: за кредитним договором № 1010753514 31\~774 грн. 61 коп. (з яких 23\~133 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 3 грн. 92 коп. заборгованість за процентами та 8\~637 грн. 07 коп. заборгованість за комісією); за кредитним договором №1010819763 36\~350 грн. 38 коп. (з яких: 25 680 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом, 2 грн. 91 коп. заборгованість за процентами та 10 666 грн. 71 коп. заборгованість за комісією); за кредитним договором №1013148731 71\~867 грн. 51 коп. (з яких: 57 236 грн. 85 коп. заборгованість за кредитом, 6 грн. 41 коп. заборгованість за процентами та 14 624 грн. 25 коп. заборгованість за комісією). Тобто загальна сума заборгованості відповідача за кредитами становить 139\~992 грн. 50 коп. Просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитними договорами в сумі 139\~992\~грн.\~50\~коп.та судові витрати. Відповідач правом на подання відзиву не скористався ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак зазначив в позовній заяві, що просить справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду від 02 липня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1010753514, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 32467 грн. 28 коп., строком на 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, з комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1,4 %. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 09 квітня 2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1010753514 становить 31\~774 грн. 61 коп. з яких: 23\~133 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 3 грн. 92 коп. заборгованість за процентами та 8\~637 грн. 07 коп. заборгованість за комісією. 26 листопада 2022 року між АТ «ПУМБ» та \~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір №1010819763, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 31 703 грн. 69 коп., строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, з комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1,4 %. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 09 квітня 2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №1010819763 становить 36\~350 грн. 38 коп., з яких 25 680 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом, 2 грн. 91 коп. заборгованість за процентами та 10 666 грн. 71 коп. заборгованість за комісією. 18 жовтня 2023 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1013148731, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 59\~774 грн. 00 коп., строком на 48 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, з комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1,6 %. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 09 квітня 2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №1013148731 становить 71\~867 грн. 51 коп., з яких: 57 236 грн. 85 коп. заборгованість за кредитом, 6 грн. 41 коп. заборгованість за процентами та 14 624 грн. 25 коп. заборгованість за комісією. Відповідно до письмової вимоги (повідомлення) від 10 квітня 2025 року за №КНО-44.2.2/580 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення кредитних коштів за кредитними договорами, вказавши про наявність заборгованості, яка станом на 09 квітня 2025 року становить: за кредитним договором №1010753514 31\~774 грн. 61 коп., за кредитним договором №1010819763 36\~350 грн. 38 коп., за кредитним договором №1013148791 71\~867 грн. 51 коп. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №572/1169/17 (провадження №61-684св18) вказано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку\~АТ "Перший Український Міжнародний Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави,\~стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави,\~стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо стягнення із відповідача розміру комісії, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1 розділу 4 кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". За обставинами цієї справи, пунктом 5 заяви №1010753514, №1010819763, №1013148791 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспортів споживчого кредиту встановлено комісію: за кредитним договором №1010753514 - 1,4 %, кредитним договором №1010819763 1,4 % та за кредитним договором №1013148791 1, 6%. Суд звертає увагу на те, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ "ПУМБ" не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". З огляду на зазначене, відсутні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісією за кредитним договором № 1010753514 8\~637 грн. 07 коп.; за кредитним договором №1010819763 - 10 666 грн. 71 коп.; за кредитним договором №1013148791 14 624 грн. 25 коп. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за кредитним\~договором не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача:\~за кредитним договором № 1010753514 23 137 грн. 54 коп. (з яких 23\~133 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом та 3 грн. 92 коп. заборгованість за процентами); за кредитним договором №1010819763 25 683 грн. 67 коп. (з яких: 25 680 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом та 2 грн. 91 коп. заборгованість за процентами); за кредитним договором №1013148791 57 243 грн. 26 коп. (з яких: 57 236 грн. 85 коп. заборгованість за кредитом та 6 грн. 41 коп. заборгованість за процентами). Тобто загальну суму - 106 064 грн. 47 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: partial