Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що проживала разом з [PERSON] однією сім`єю як жінка та чоловік з 01 серпня 2003 року по день його смерті [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Шлюб з померлим вони не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. Під час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина 27 листопада 2010 року ними був придбаний за спільні гроші автомобіль СНЕRY YАGGІ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. Для прийняття спадщини, що запишися після смерті чоловіка, [PERSON] , 04 жовтня 2024 року вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Галяткіної В.О. від 15 жовтня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю та запропоновано з вказаного питання звернутися до суду. Провадження у справі відкрито 19.05.2025. Заявник в судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала, пояснила, що разом з [PERSON] вони проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка з 2003 року по [ADDRESS] та вели спільне господарство, придбавали різне майно, у тому числі автомобіль. [PERSON] помер у 2022 році і з метою прийняття спадщини хоче встановити факт проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка. Представник заінтересованої особи Верхньодніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи Верхньодніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши заявника, свідків, дослідив матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Акту щодо факту проживання однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу № 713, складений 05.11.2024 вбачається, що заявник та померлий [PERSON] у період з 2003 року по день смерті [PERSON] вели спільне господарство однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] . Згідно довідки № 636 від 03.09.2024, Верхньодніпровської міської ради, у Боровківській сільській раді заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Витягом № 635 від 03.09.2024 про осіб, місце проживання яких зареєстровано в період з 01.08.2003 по 05.04.2022, [PERSON] був зареєстрований у будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що заявник [PERSON] є її сусідкою. Заявник разом з [PERSON] багато років проживали однією сім`єю як подружжя, вели спільне господарство. [PERSON] гарно ставився до її дітей від першого шлюбу, вважав їх своїми дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із заявницею вони проживають у одному селі, [PERSON] працювала у школі у с. Боровківка. Знає що [PERSON] та [PERSON] проживали в одному будинку як чоловік та дружина майже двадцять років. При цьому, відповідно до повідомлення Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заявник [PERSON] уклала шлюб вже після смерті [PERSON] , у 2024 році. Актові записи про наявність шлюбу [PERSON] відсутні. Постановою державного нотаріуса від 15.10.2025 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та запропоновано звернутися до суду. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки, без реєстрації шлюбу, необхідне заявнику для реалізації спадкових прав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 8 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. За положеннями частин першої-другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті3,74 СК України). У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням викладеного, зокрема, показань свідків та інших письмових доказів, суд дійшов висновку, що між зазначеними особами існували ознаки сімейних відносин, оскільки встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме, від його встановлення залежить оформлення реєстрації права власності, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає. Суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покладаються на заявника і поверненню не підлягають..

Outcome: approved