Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі по тексту ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 18.02.2021 між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР», та [PERSON] укладено кредитний договір №178321 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 1 500 грн., дата надання кредиту: 18.02.2021, строк кредиту - 16 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.01.2025 становить 7 410 грн. Позивач на підставі укладеного договору факторингу №01-28/10/2022 від 28.10.2021 набув права вимоги до відповідача. Відтак, відповідач перед ТОВ «ФК" КЕШ ТУ ГОУ» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. У зв`язку з вищенаведеним, просить позов задовольнити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2025 матеріали справи передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. Ухвалою судді від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі на 30.07.2025. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 29 липня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Пархомчука С.В. надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, що становить 10 500 грн. Ухвалою суду від 30.07.2025 розгляд справи відкладено. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 18.02.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР», та [PERSON] було укладено кредитний договір №178321, відповідно до умов якого, надано кредит у розмірі 1 500 грн., дата надання кредиту: 18.02.2021, строк кредиту - 16 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. Відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором №178321 від 18.02.2021, за період 18.02.2021-13.01.2025 заборгованість [PERSON] , становить 7 410 грн. з яких: 1 500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5 9510 грн. - прострочена заборгованість за процентами(а.с.24). Відповідно до договору факторингу №01-28/10/2022 від 28.10.2021, ТОВ «Займер» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «Займер» відступити ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Займер»(а.с.11-14). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги договору факторингу №01-28/10/2022 від 28.10.2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7 410 грн. з яких: 1 500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5 9510 грн. - прострочена заборгованість за процентами (а.с.25). Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданою директором ТОВ «Займер» Кривець В.В.. клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] з яким укладено договір №178321 від 18.02.2021 ідентифікований ТОВ «Займер» у формі одноразового ідентифікатора [NUMBER](а.с.23). Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-1 від 30.09.2020 та на підставі платіжної інструкції відправника ТОВ «Профіт Гід» здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача у розмірі 1 500 грн. на рахунок [NUMBER] (а.с.30) Норми права, які застосував суд У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено сторонами не спростовано, що 18.02.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР», та [PERSON] було укладено кредитний договір №178321, відповідно до умов якого, надано кредит у розмірі 1 500 грн., дата надання кредиту: 18.02.2021, строк кредиту - 16 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач, підписавши договір про надання кредиту шляхом ведення одноразового ідентифікатора відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" погодився з умовами договору. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Відповідно до договору факторингу №01-28/10/2022 від 28.10.2021, ТОВ «Займер» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «Займер» відступити ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Займер». Згідно з витягом з реєстру прав вимоги договору факторингу №01-28/10/2022 від 28.10.2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7 410 грн. з яких: 1 500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5 9510 грн. - прострочена заборгованість за процентами Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість у сумі 7 410 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 укладений між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В.; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10; акт про отримання правової допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.07.2025, відповідно якого сторони підтвердили, що адвокат Пархомчук С.В надав, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 10 500 грн. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, розгляд якої проведений в порядку спрощеного позовного провадження та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved