Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви зазначив, що з 18.01.1997 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від подружнього життя дітей не мають, спору щодо поділу спільного майна не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2020 року з причини відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги, різних поглядів на подружнє життя. Зх. цього час позивач та відповідач проживають окремо. Позивач зазначає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить його інтересам розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 15.08.2025 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, 28.08.2025 надала суду заяву, в якій з розірванням шлюбу погодилась, просила справу розглядати в її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18 січня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської рай адміністрації м.Запоріжжя, актовий запис №25, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Спільне життя між сторонами не склалося, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особу з інвалідністю ІІ групи, враховуючи визнання позивачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved