Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

13.01.2022 року Приватне підприємство «Золота нива 1» звернулося до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , треті особи Державний реєстратор Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області Романенко М.М., Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, Міністерство юстиції України, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі б/н від 08.11.2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в строкове платне користування земельної ділянки кадастровий номер 6322886000:01:000:0161 площею 6,9033 га, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Крім того, просить визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Романенка М.М., про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 61493116 від 10.11.2021 року: номер запису про інше речове право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44960311 від 08.11.2021 року, підстава виникнення іншого речового права договір оренди землі б/н від 08.11.2021 року; видавник: орендодавець [PERSON] ; орендар: [PERSON] , а також судові витрати покласти на відповідача. Позовна заява обґрунтована тим, що між [PERSON] (Орендодавець) та Приватним підприємством «Золота нива 1» (Орендар) було укладено договір оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» 01.03.2012 року, відповідно до якого [PERSON] передала, а ПП «Золота нива 1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,9033 га, кадастровий номер 6322886000:01:000:0161, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, контур №16, ділянка № [NUMBER] , строком на 49 років. Після смерті [PERSON] дану земельну ділянку успадкував [PERSON] . 02.09.2014 року між [PERSON] та ПП «Золота Нива 1» було укладено додаткову угоду до вказаного договору. Протягом 2012-2020 років [PERSON] було виплачено орендну плату. 06.02.2017 року на адресу ПП «Золота нива 1» надійшов лист [PERSON] , яким останній просив припинити будь-яку господарську діяльність на цій земельній ділянці та повернути її йому, оскільки він бажає самостійно її використовувати. У відповідь на даний лист ПП «Золота нива 1» надіслало на адресу [PERSON] лист, яким повідомило, що строк дії договору не закінчився, підстави для його розірвання відсутні, орендну плату [PERSON] отримує вчасно та у повному обсязі, договір є чинним та обов`язковим до виконання, тому земельна ділянка буде повернута йому після закінчення строку дії договору. 18.07.2019 року [PERSON] звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року (справа №623/2835/19). Дану позовну заяву було ухвалою від 05.03.2020 року залишено без розгляду. 30.11.2021 року на адресу ПП «Золота нива 1» надійшов лист від [PERSON] з доданою інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в якому він просив звільнити вищевказану земельну ділянку, оскільки вона передана ним в оренду [PERSON] , з яким укладено договір оренди землі від 08.11.2021 року строком на 10 років. ПП «Золота нива 1» вважає, що [PERSON] всупереч укладеному чинному договору землі б/н від 08.11.2021 року своїми діями умисно створив умови, за яких ПП «Золота нива 1» незаконно було позбавлено права користування земельною ділянкою, внаслідок чого підприємство вимушене звернутися з позовом до суду для захисту свого права. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2022 року було відкрито загальне провадження у справі. Відповідачу був наданий строк на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01.05.2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Дзержинському районному суду міста Харкова. 06.06.2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2023 року суддею Шишкіним О.В. прийнято дану справу до свого провадження, призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 09.09.2024 року та повторно ухвалою від 28.10.2024\~року клопотання представника позивача [PERSON] задоволено - витребувано у Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області належним чином завірену копію договору оренди землі №б/н від 08.11.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , про передачу в строкове платне користування земельної ділянки кадастровий номер 6322886000:01:000:0161, площею 6,9033 га, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Ухвалою від 28.10.2024\~року клопотання представника позивача ПП «Золота нива 1» адвоката Кабанової Анни Володимирівни про залучення співвідповідача [PERSON] задоволено залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] , встановлено йому строк на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 26.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] та співвідповідач [PERSON] своїми правами на подання до суду відзивів на позов не скористалися. Від співвідповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якому він повідомляє, що господарська діяльність на земельній ділянці кадастровий номер 6322886000:01:000:0161 площею 6,9033га, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, ним не проводилася, фактичним користувачем вказаної земельної ділянки є ПП «Золота нива 1». Вважає за доцільне питання про визнання недійсним спірного договору оренди землі залишити на розсуд суду та прийняти законне й обгрунтоване рішення. Просить суд розгляд справи здійснювати без його участі з урахуванням наявних доказів та заперечень в зв`язку із неможливістю прибути до суду за станом здоров`я. Представником третьої особи Міністерства юстиції України - Колотіловою Н.В. подано письмові пояснення, в яких зазначає, що Міністерство юстиції України наділено повноваженнями щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно». Міністерство юстиції України не може відповідати за дії, вчинені державним реєстратором, оскільки такі дії вчиняються останнім самостійно та відповідно до положень чинного законодавства. Міністерство юстиції України жодним чином не могло та не може вплинути на рішення, які приймаються чи приймались державними реєстраторами. Чинним законодавством передбачено відповідальність саме державного реєстратора, що виключає будь-які наслідки для Міністерства юстиції України та вплив на права останнього. Відтак, з аналізу змісту положень цього Закону вбачається, що Міністерство юстиції наділено правом скасування реєстраційної дії лише у випадках, визначених Законом, зокрема, лише як наслідок задоволення скарги, яка надійшла до Мін`юсту в порядку статті 37 Закону. У разі задоволення позову рішення суду може бути виконано будь-яким суб`єктом державної реєстрації, окрім Міністерства юстиції та його територіальних органів. Треті особи Державний реєстратор Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області Романенко М.М. та Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області своїми правами на подання до суду пояснень не скористалися. У судовому засіданні 12.06.2025 року представник позивача ПП «Золота нива 1» - адвокат Кабанова А.В. позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, представник третьої особи Міністерства юстиції України - Колотілова Н.В. підтримала подані нею письмові пояснення та просила прийняти законне й обґрунтоване рішення. Також у судовому засіданні 10.09.2025 року представник позивача ПП «Золота нива 1» - адвокат Кабанова А.В. позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З наданих доказів суд вбачає наступне. Між [PERSON] (Орендодавець) та Приватним підприємством «Золота нива 1» (Орендар) укладено договір оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, зареєстрований в Міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Ізюм і Ізюмському районі Харківської області 01.03.2012 року за №632288604000733, відповідно до якого [PERSON] передала, а ПП «Золота нива 1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,9033 га, кадастровий номер 6322886000:01:000:0161, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, контур №16, ділянка № [NUMBER] , строком на 49 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з орендною платою у розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. [PERSON] померла. Згідно з відмітками державного нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Покровської Л.І. та Міськрайонного управління Держкомзему у місті Ізюм і Ізюмському районі Харківської області, проставленими у відповідності до ч.6 ст.126 ЗК України (в редакції станом на 28.11.2012 року) на зворотному боці державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №219565, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6322886000:01:000:0161 28.11.2012 року перейшло до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов?язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється. Ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 28.11.2012 року) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У п.40 договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року зазначено, що перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, права та обов`язки Орендодавця за цим договором 28.11.2012 перейшли до [PERSON] . Між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» укладено додаткову угоду від 02.09.2014 року до договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, якою підвищено розмір орендної плати до 3% від грошової оцінки земельної ділянки та внесено інші зміни до цього договору. Право оренди даної земельної ділянки, підставою виникнення якого є вищевказаний договір, та зміни до права оренди, підставою виникнення яких є вищезазначена додаткова угода, не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Таким чином, оскільки державна реєстрація договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року була здійснена 01.03.2012 року, тобто, право оренди земельної ділянки виникло до 01.01.2013 року, то це право оренди визнається дійсним у зв`язку з тим, що така державна реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення (на 01.03.2012 року). Так, законодавством, чинним станом на 01.03.2012 року, було передбачено наступне: - правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст.210 ЦК України); - договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (ч.3 ст.640 ЦК України); - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч.1 ст.125 ЗК України); - право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ч.5 ст.126 ЗК України); - договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ч.1 ст.18 Закону України «Про оренду землі»); - укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про оренду землі»); - Книга записів відкривається та ведеться: у паперовому вигляді - територіальним органом Держземагентства; в електронному вигляді - операторами - структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» - адміністратора автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), заповнюють бланки державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою з використанням автоматизованої системи та формують з її використанням аркуші Книги записів. Записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі. Дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку. Датою державної\~реєстрації змін,\~внесених до\~договору оренди\~земельної ділянки,\~договору суборенди\~земельної ділянки\~(її\~частини),\~ та\~відомостей про\~дострокове припинення\~їх дії\~є дата\~внесення запису\~до розділу\~Книги записів. Державна реєстрація документа, що посвідчує право на земельну ділянку, проводиться за місцем розташування земельної ділянки. Державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди земельної ділянки із земель державної та комунальної власності здійснюється одночасно із державною реєстрацією земельної ділянки. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється після державної реєстрації земельної ділянки. Державна реєстрація здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Книги записів (п.п.4, 10, 11, 12, 13, 16-1 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1021 від 09.09.2021 року). У п.43 договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року зазначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. [PERSON] виконував умови договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Золота нива 1», про що свідчить отримання ним за цим договором орендної плати від ПП «Золота нива 1» за 2012-2019 роки, що підтверджується видатковими касовими ордерами №2165 від 07.11.2014 року, №2166 від 07.11.2014 року, №2101 від 06.11.2014 року, №2366 від 21.10.2015 року, №651 від 12.07.2017 року, №1 від 07.04.2021 року, а також реєстрами готівкових/безготівкових термінових переказів від юридичних осіб №161012102208110 від 12.10.2016 року та №7 від 21.11.2018 року. [PERSON] підписано з ПП «Золота нива 1» додаткову угоду від 02.09.2014 року до договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року. 06.02.2017 року на адресу ПП «Золота нива 1» надійшов лист [PERSON] від 03.02.2017 року, яким останній просив припинити будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці кадастровий номер 6322886000:01:000:0161 та повернути її йому, оскільки він бажає самостійно її використовувати. У відповідь на даний лист ПП «Золота нива 1» 22.03.2017 року надіслало на адресу [PERSON] лист вих.№83 від 22.03.2017 року, яким повідомило, що строк дії договору оренди землі від 20.09.2007 року не закінчився, підстави для його розірвання відсутні, орендну плату [PERSON] отримує вчасно та у повному обсязі, договір є чинним та обов`язковим до виконання, тому земельна ділянка буде повернута йому після закінчення строку дії договору. 18.07.2019 року [PERSON] звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, що підтверджується ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.07.2019 року по справі №623/2835/19 та позовною заявою [PERSON] від 16.07.2019 року. Як видно з ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2020 року по справі №623/2835/19, вищевказану позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду за його заявою. 30.11.2021 року на адресу ПП «Золота нива 1» надійшов лист без дати від [PERSON] з доданою інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284207606 від 11.11.2021 року, в якому він просив припинити будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці кадастровий номер 6322886000:01:000:0161, оскільки між ним та орендарем [PERSON] 08.11.2021 року укладений зареєстрований договір оренди землі терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, отримання [PERSON] орендної плати за договором оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, підписання ним додаткової угоди до цього договору, його листування з ПП «Золота нива 1», а також звернення ним до суду з позовом про визнання цього договору недійсним свідчить про те, що [PERSON] було достеменно відомо про наявність та чинність даного договору. Абз.2 п.29 договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року передбачений обов`язок орендодавця не втручатись у господарську діяльність орендаря та не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов цього договору. Згідно з абз.4 п.30 цього договору права орендаря: використовувати орендовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до абз.4 п.31 даного договору обов`язки орендаря: використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у пункті 15, 16 цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі. Ч.1 ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч.1 ст.1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Абз.4\~ч.2\~ст.24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено,\~що орендодавець\~зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. В силу положень абз.2, 4 ч.1 ст.25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи. П.37 зазначеного договору передбачено, що дія договору припиняється у разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчудження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; - ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п.38 даного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У п.39 вказаного договору сторони домовились, що розірвання договору оренди землі допускається за взаємною згодою сторін в письмовій формі. Таким чином, договір оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, укладений між [PERSON] та ПП «Золота нива 1», набрав чинності 01.03.2012, не був припинений, у тому числі шляхом розірвання, і діє до 01.03.2061 року. На виконання ухвали про витребування доказів від 28.10.2024 року Відділом державної реєстрації апарату Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області в матеріали даної справи надано належним чином завірену копію договору оренди землі №б/н від 08.11.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , про передачу в строкове платне користування земельної ділянки кадастровий номер 6322886000:01:000:0161, площею 6,9033 га, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. З цієї копії вбачається, що під час дії договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року, Орендарем за яким є ПП «Золота нива 1», а Орендодавцем з 28.11.2012 - [PERSON] , між [PERSON] як Орендодавцем та [PERSON] як Орендарем 08.11.2021 року укладено договір оренди землі №б/н, відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,9033 га, кадастровий номер 6322886000:01:000:0161, яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 10 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з орендною платою у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки. Право оренди даної земельної ділянки, підставою виникнення якого є договір оренди землі №б/н від 08.11.2021 року, зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.11.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області Романенком Максимом Миколайовичем, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284207606 від 11.11.2021 року. Отже, на одну і ту саму земельну ділянку укладено два договори оренди землі з різними орендарями. [PERSON] та [PERSON] всупереч нормам законодавства та умовам договору оренди землі №б/н від 20.09.2007 року своїми діями по укладенню договору оренди землі №б/н від 08.11.2021 року на земельну ділянку, на яку вже укладено чинний договір оренди землі, та по проведенню державної реєстрації права оренди на підставі цього договору незаконно позбавили ПП «Золота нива 1» права користування земельною ділянкою кадастровий номер 6322886000:01:000:0161. Про незаконність проведення державним реєстратором Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області Романенком Максимом Миколайовичем 08.11.2021 року державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322886000:01:000:0161 за [PERSON] на підставі договору оренди землі №б/н від 08.11.2021 року свідчать вимоги п.5 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з яким однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наступна підстава: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки станом на 08.11.2021 року, як було зазначено вище, право оренди даної земельної ділянки (договір оренди землі №б/н від 20.09.2007 року) вже було, а саме: 01.03.2012 року зареєстровано за ПП «Золота нива 1» і таке право оренди визнається дійсним в силу положень ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно з п. «в» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною. Ч.1 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті\~203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 року по справі №911/488/18, від 04.09.2018 року по справі №823/2042/16, від 04.09.2018 року по справі №915/127/18 спір про скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, пов`язаний із порушенням цивільних (господарських) прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Згідно з висновком, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року по справі №587/2110/16-ц (14-25цс19), право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує в позивача на підставі договору з одним із відповідачів порушується внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки з іншою особою, і таке право підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору та скасування його державної реєстрації. У п.46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року по справі №610/1030/18 суд зазначив, що якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. Статтею 12\~ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Згідно зі ст.81\~ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін. Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що заявлені ПП «Золота нива 1» позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. З відповідача та співвідповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4962,00 грн. в рівних частках з кожного, тобто, по 2481,00 грн., за подані вимоги. На підставі викладеного і

Outcome: approved