Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

АСББ «Антей» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 22410,35 грн. боргу за утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території з підстав порушення умов договору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , [PERSON] \~ та [PERSON] є співвласники квартири [ADDRESS] та є співвласниками багатоквартирного будинку, що входить до складу Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей». Управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією за адресою [ADDRESS] здійснюється АСББ «Антей». 07 квітня 2011 року загальними зборами членів (співвласників) АСББ «Антей», було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком для квартир І поверхів 1,10 грн. за 1 кв. м та ІІ 1,68 грн. за 1 кв. м. 15 липня 2017 року загальними зборами співвласників АСББ «Антей», було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком для квартир 1-го поверхів 1,75 грн. за 1 кв. м, для квартир 2 - 9 поверхів 2,58 грн. за 1 кв. м з 1липня 2017 року. 23 лютого 2018 року загальними зборами співвласників АСББ «Антей», було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком для квартир 1-го поверхів 2,47 грн. за 1 кв. м, для квартир 2 - 9 поверхів 3,36 грн. за 1 кв. м з 1березня 2018 року. 22 січня 2021 року загальними зборами співвласників АСББ «Антей», було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком для квартир 1-го - 9 поверхів 5,00 грн. за 1 кв. м з 1 січня 2021 року. Рішення загальних зборів в судовому порядку не скасовані. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлого співвласника квартири, відтак у них виник обов`язок\~ щодо сплати в установлені рішеннями загальних зборів співвласників АСББ «Антей» строк і розмірі внесків на утримання та експлуатацію вказаного багатоквартирного будинку і прибудинкової території. Однак відповідачі оплату за утримання будинку та прибудинкової території взагалі не здійснюють у зв`язку з чим по особовому рахунку за квартирою [ADDRESS] утворилася заборгованість, яка станом на 01.12.2024 становить 25 063,70 грн. У тому числі за період з 01 січня 2018 року\~ по грудень 2024 в розмірі 18 110,10 грн. (25 063,70 борг на 31.12.2024 6 953,60 борг на 01.01.2018). Своєю бездіяльністю відповідачі не виконують покладені на них обов`язки з утримання будинку, чим\~ порушують інтереси позивача, у зв`язку з чим АСББ «Антей» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» заборгованість за утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 в розмірі 18 110,10 грн., втрати від інфляції в сумі 3 269,46 грн., 3% річних в сумі 1 030,79 грн. у відповідності до їх часток у праві власності на квартиру та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У наданому суду відзиві [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що подаючи позовну заяву, сторона позивача не надала докази того, що загальні збори АСББ «Антей» надали доручення\~ правлінню на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачів внесків на утримання будинку та прибудинкової території. В статуті АСББ «Антей» не закріплено повноважень правління асоціації та голови правління асоціації щодо звернення до суду у разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати внески та установлені платежі. Крім того, у рішенні загальних зборів не визначено порядку сплати внесків за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, тобто не визначено чи це річний платіж, чи за місяць, чи за один день. Відтак, відсутність у рішеннях загальних зборів установлення порядку, періодичності та термінів сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, свідчить про відсутність у позивача підстав\~ на звернення до суду для захисту своїх прав чи інтересів. Також позивач не довів належними та допустимими доказами, що власниками квартири [ADDRESS] \~ в період з 01.01.2018 по 31.12.2024 є саме відповідачі. З урахуванням викладено просила у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача\~ витрати на правничу допомогу у розмірі 7570 грн 00 коп. та гонорар успіху адвоката у розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] \~ відзиву до суду не подала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 29 жовтня 2024 року № 33/8, станом на 01.01.2013 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Статтею 41Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватно власності» від 22.12.1995 року № 20 розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Тобто, частки\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/3. Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, [INFO] [PERSON] помер. З\~ довідки завідувача Смілянської державної нотаріальної контори від 22 лютого 2025 року №176/02-14 вбачається, що\~ після смерті [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори звернулася із заявою про прийняття спадщини [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України) Згідно з нормами ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З врахуванням досліджених в судовому засіданні вищезазначених матеріалів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . В силу ст. 1218 ЦК України, [PERSON] прийняла після смерті [PERSON] спадщину, в яку входять не тільки права але й обов`язки померлого. Відповідно до ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10 січня 2017 року за №22508532, асоціація співвласників багатоквартирних будинків «Антей» розташоване за адресою: [ADDRESS] , за номером запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань 10241200000000727, код ЄДРПОУ 32480461, основним видом діяльності є «70.32.0 управління нерухомим майном». Відомості про органи управління юридичної особи загальні збори. Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються\~ (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти\~ юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: Ткаченко Т.В. керівник, Ткаченко Т.В. підписант. 16 грудня 2016 року загальними зборами співвласників Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» затверджено Статут Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» (Нова редакція). Згідно п.1 розділу І вказаного Статуту асоціація співвласників багатоквартирного будинку «Антей» засновники: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аргонавт», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, буд.51; Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золоте Руно», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, буд.49; Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Філатова, 10. Місцезнаходження асоціації: Україна, 20708, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, 51. Назва асоціації Асоціація співвласників багатоквартирних будинку «Антей». Відповідно до п.1 розділу ІІ зазначеного Статуту метою створення асоціації є забезпечення і захист прав співвласників дотримання рими своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Згідно п.2 розділу ІІ вказаного Статуту асоціація виконує всі функції з управління багатоквартирним будинком і є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласників. Господарче забезпечення діяльності асоціації може здійснюватися власними силами асоціації (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до п.3 розділу ІІ зазначеного Статуту завданням та предметом діяльності асоціації є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю асоціації. Згідно п.1 розділу ІІІ вказаного Статуту органами управління асоціації є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) асоціації. Відповідно до п.2 розділу ІІІ зазначеного Статуту вищим органом управління асоціації є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності асоціації. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Згідно п.3 розділу ІІІ вказаного Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і плати співвласників. Відповідно до п.11 розділу ІІІ зазначеного Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковими для всіх співвласників. Згідно п.2 розділу V вказаного Статуту співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені Статутом асоціації; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески ті платежі. Варто зазначити, що АСББ не надає співвласникам жодних послуг, зокрема, житлово-комунальних в тому сенсі, що АСББ не є і не може бути виконавцем послуг у відносинах із співвласниками. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.04.2011 року №7/15-4687, надавання послуг має на увазі отримання прибутку від господарської діяльності, а ОСББ відповідно до ч.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» 29.11.2001 року №2866 створюється як непідприємницьке товариство, має статус неприбуткової організації та не має на меті отримання прибутку. ОСББ лише збирає та акумулює кошти співвласників, оплачує спільні витрати (в тому числі на утримання будинку та прибудинкової території), які ОСББ здійснює відповідно до статуту й затвердженого кошторису. Тому співвласники сплачують в ОСББ не за послуги, а внески на відшкодування витрат на управління будинком. Обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. Витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їх часток співвласника незалежно від факту використання ними належного їм приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від від 14.12.2017 у справі №910/582/17, від 22.05.2018 у справі №910/12065/17. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон № 2866-III) . Законом України № 2866-III визначено правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Згідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»: асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - асоціація) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань співвласників багатоквартирних будинків; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використання їхнього власника майна та управління, утримання і використання спільного майна. Частинами 1,3,4 ст.4\~ Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ч.1 ст.10 № 2866-III співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Згідно із ст.15 Закону № 2866-III співвласник зобов`язаний, окрім іншого: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 16 Закону № 2866-III\~ встановлено, що\~ об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно ч.15 ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення зборів співвласників оформлюється протоколом. Відповідно до ч.28 ст.16 Закону № 2866-III\~ рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які після прийняття таких рішень набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення. Відповідно до ст. 20\~ Закону № 2866-III частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із ч.2 ст.21 вказаного закону порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.23 Закону № 2866-III\~\~ утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Частиною 1 ст.7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII). Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону№ 417-VIII співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до п.17 ч.2 ст.10 Закону № 417-VIII , до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів співвласників Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» від 15 липня 2017 року, рішенням загальних зборів співвласників вирішено затвердити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком на 2017 рік для квартир 1-го\~ поверху 1,75 грн. за 1 кв.м., для квартир 2-9 поверхів 2,58 за 1 кв.м., з 01 липня 2017 року. Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів співвласників Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» від 23 лютого 2018 року, рішенням загальних зборів співвласників вирішено затвердити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком на 2018 рік для квартир 1-го\~ поверху 2,47 грн. за 1 кв.м., для квартир 2-9 поверхів 3,36 за 1 кв.м., з 01 березня 2018 року. Відповідно до протоколу №1 загальних зборів співвласників Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» від 22 січня 2021 року, рішенням загальних зборів співвласників вирішено затвердити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком на 2021 рік для квартир 1-го 9 поверхів 05 гривень 00 копійок за 1 кв.м. з 01 січня 2021 року. Також до протоколів позивачем додано кошторис витрат на управління багатоквартирним будинком АСББ «Антей» по [ADDRESS] , на 2017 рік, 2018 рік та 2021 рік. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон\~ №2189-VIII). Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону\~ №2189-VIII, житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Відповідно до ст. 12 Закону № 417-VIII , витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Частиною 1 ст. 9 Закону\~ №2189-VIII\~ визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з ч.5 ст.13 Закону\~ №2189-VIII\~ відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Права та обов`язки щодо участі у витратах на утримання спільного майна виникають у особи за фактом набуття статусу співвласника - тобто набуття у власність частини будинку (квартири, іншого житлового чи нежитлового приміщення, тощо). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року по справі №910/13182/17. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21 січня 2020 року справі №910/1395/19, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» законодавством на відповідача, як на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь у проведенні реконструкції, реставрації поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та своєчасно є в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Як визначено положенням ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг. Однак відповідачі в порушення взятих на себе зобов`язань обов`язок щодо утримання будинку та прибудинкової території не виконували належним чином, у зв`язку з чим мають заборгованість за сплату таких послуг. Суд зазначає, що вказані вище положення законодавства встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку окрім нього і для третіх осіб. Так, згідно розрахунку заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, заборгованість [PERSON] та [PERSON] \~ за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2024 року, становить\~ 18110 грн 10 коп.\~ Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст.510 ЦК України). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норми ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги позивача вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доводи відповідача [PERSON] \~ щодо ненадання позивачем\~ доказів того, що загальні збори АСББ «Антей» надали доручення\~ правлінню на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачів внесків на утримання будинку та прибудинкової території,\~ а також відсутність доказів, що власниками квартири [ADDRESS] \~ в період з 01.01.2018 по 31.12.2024 є саме відповідачі є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються, оскільки спрямовані лише на намагання уникнення відповідачами виконання своїх обов`язків по утриманню спільного майна у багатоквартирному будинку, а також відповідальності за невиконання цих обов`язків. Також суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] щодо не визначення у рішенні загальних зборів порядку сплати внесків за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки прийняті загальними зборами вказані вище рішення щодо розміру та порядку\~ внесків є діючими, правомірними, ніким неоспореними та не скасованими. Суд зауважує, що порядок сплати внесків за спожиті житлово-комунальні послуги , якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, встановлено законом. Вказані вище положення законодавства встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку окрім нього і для третіх осіб. Отже, співвласник житлового приміщення у багатоквартирному будинку несе обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги. Відповідачами не надано жодних доказів на спростовування факту надання їм, як співвласникам житлового приміщення у багатоквартирному будинку, відповідних послуг АСББ\~ «Антей». Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.9 Закон\~ №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, сплата послуги з управління багатоквартирного будинку здійснюється щомісячно, в зв`язку з чим інфляційні нарахування та три проценти річних розраховуються за кожний місяць окремо, з врахуванням у наступному місяці сум, що не були сплачені за попередні місяці. Як вбачається з розрахунків АСББ «Антей» розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів становить 22410 грн 35 коп., що складається із основної суми боргу в розмірі 18110 грн 10 коп., 3269 грн 46 коп. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 1030 грн 79 коп. Поряд з цим, відповідачами власного контррозрахунку, належних і допустимих доказів, в розумінні чинного ЦПК України, на спростування розрахунку АСББ «Антей» про нарахування та сплату внесків по триманню будинку та прибудинкової території, не надано та матеріали справи не містять. З наведеного вище судом встановлено, що позивач довів факт виникнення у відповідачів обов`язку зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та невиконання вказаного обов`язку відповідачами, яким, в свою чергу, було відомо про такий обов`язок. Відповідачами доказів сплати заборгованості із сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території станом на час розгляду справи суду не надано. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з ордеру серії СА №1108236 від 06 січня 2025 року на надання правничої допомоги, АСББ «Антей», на підставі договору про надання правової допомоги від 06 січня 2025 року, уповноважив адвоката Лук`яненко Г.О. на представлення його інтересів у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області. Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У позовній заяві адвокат зазначила, що позивачем понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги у сумі 1000 грн 00 коп. за 1 годину роботи. Згідно договору про надання правової допомоги від 06 січня 2025 року, укладеного між адвокатським бюро «Галина Лук`яненко» та АСББ «Антей», вартість послуг бюро\~ розраховується почасово по факту їх надання та оформлюється відповідним документом. Вартість однієї години роботи визначена сторонами у сумі 1000 грн 00 коп. Відповідно до акту наданих послуг (виконаних робіт) №2 від 06 січня 2025 року, на підставі договору про надання правової допомоги від 06 січня 2025 року бюро було надані наступні послуги: правнича допомога на предмет стягнення заборгованості зі сплати внесків на відшкодування витрат на управління будинком. Вартість 3000 грн. Як вбачається з детального опису робіт до договору про надання правової допомоги від 06.01.2025 адвокат Лук`яненко Г.О.\~ витрачено 3 години часу\~ на складання за завданням АСББ «Антей» позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання майна та прибудинкової території багатоквартирного будинку [ADDRESS] . У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У постанові Верховного Суду від 22 травня 2023 року по справі № 187/1493/21 зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Враховуючи вищезазначене, а також складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, враховуючи, що відповідачі не виловили заперечень проти заявлених представниками позивача суми витрати на правничу допомогу, суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved