Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2025 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Стягнуто з в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 29\~500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, 3% річних у сумі 1 427 (одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень 13 копійок та інфляційні втрати у сумі 5 568 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 01 копійку). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. 25 серпня 2025 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Ковальова В.М. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить суд здійснити розподіл судових витрат шляхом стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, від представника відповідача, адвоката Гайдащук О. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд частково задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 367/10297/23, яка подана представником позивача та здійснити розподіл судових витрат шляхом стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 2\~000,00 грн, оскільки заявлений представником розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним з виконаною роботою. Просить проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участи відповідача [PERSON] та його представника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2\~ст. 247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270 цього Кодексу\~(ч. 3 ст. 246 ЦПК України). Відповідно до\~статті 270\~ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідності до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі позивачем надано наступні копії документів: договір про надання правничої допомоги від 14 грудня 2023 року,звіт про виконання договору щодо надання правничої допомоги складений 24 серпня 2025 року, акт прийому передачі виконаних робіт від 24 серпня 2025 року, згідно якого вартість виконаних робіт складає 10\~000,00 грн, рахунок за договором про надання правничої допомоги від 14 грудня 2023 року, квитанція до прибуткового ордеру № 1 від 24 серпня 2025 року ( а.с.149-159). Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial