Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Колошкіна\~П.І.\~звернувся до\~суду із\~вищевказаним позовом\~до [PERSON] ,\~в якому\~прохає розірвати\~шлюб,\~укладений між\~ [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 14\~вересня 2009\~року у Солоницівській селищній раді Дергачівського району, актовий запис № 93. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2009 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. З часом у сторін почали виникати сварки непорозуміння і сварки, виявилися різними погляди на сімейне життя та побут, втрачені почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження одне одного та стало причиною розладу у сім`ї. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб має формальний характер. Подальше сумісне життя, збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] \~14\~вересня 2009\~року уклали\~шлюб,\~який зареєстрованийу Солоницівській селищній раді Дергачівського району,\~актовий запис\~№ 93 (а.с.5). Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, як зазначив позивач збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач та відповідач у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, а тому суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved