Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем 12 серпня 1995 року Переяслав-Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області (актовий запис № 140). Просить стягнути із відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1211,2 грн. Посилається на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося із-за непорозумінь, відсутності взаємного кохання та поваги, основних принципів нормального співжиття. Вона викрила чоловіка у зраді. Намагалась зберегти сім`ю, але позитивного результату це не дало, а призвело до припинення сімейних відносин. Вони, хоч і проживають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам обох сторін. Можливість розлучення через органи РАЦС відсутня, оскільки відповідач відмовився від цього. Ухвалою від 11 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджено рекомендованим повідомленням в матеріалах справи, у встановлений судом строк відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі уклали шлюб 12 серпня 1995 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Переяслав-Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області зроблено запис № 140 (а.с. 14). Від сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Із позовної заяви вбачається, що сімейне життя сторін по справі не склалося, вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільного бюджету не мають та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка прийняла для себе усвідомлене рішення про припинення сімейних відносин. Будь-яких дій, які б свідчили про бажання проживати однією сім`єю, сторони не здійснюють та не мають такого наміру. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved