Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Представник Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул.. Володимирська, 27, ЄДРПОУ 09322277) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 1025526,80 гривень.. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 08.10.2020 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №1312_0185. На умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначено Кредитним договором. Кредит надається в загальному розмірі 1117980,00 грн. на строк 84 місяців з терміном остаточного його повернення не пізніше 07 жовтня 2027 року. Коедит надається для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу (цільове призначення кредиту). У відповідності до п.2.4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 10,29 процентів річних, при цьому, дана відсоткова ставка є фіксованою. Відповідно до п.п.1.1.15 кредитного договору, поточний рахунок - відкритий позичальником у банку поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі з обслуговування кредиту. Пунктом 3.3.3 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом щомісячно ануїтентними платежами в розмірі 18727,74 грн. шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів надане йому згідно умов цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим договором. Перший ануїтентний платіж позичальник сплачує до 08.11.2020, в подальшому - не пізніше 08 числа кожного місяця. 08.10.2020 з метою забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір застави майна №274. Відповідно до п.2.4 договору застави, предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме: транспортний засіб, що має наступні характеристики: автомобіль марки Opel, модель Zafira, тип-легковий - загальний універсал -В, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , колір - сірий, об`єм двигуна 1 997, придбаний за договором купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту №218188-Y18186 від 06.10.2020, укладеним між заставодавцем та продавцем транспортного засобу. У відповідності до п.2.6 Договору застави вартість предмета застави становить 1242200,00 грн. В подальшому, а саме у січні 2024 року банку стало відомо про смерть позичальника 04.12.2023. 30.01.2024 банком направлено на адресу Першої Бориспільської Державної Нотаріальної контори заяву від 23.01.2024 № 55/5.1-06/8469/2024 про задоволення вимог кредитора (претензія кредитора). 15.07.2024 банком направлено на адресу Першої Бориспільської Державної Нотаріальної контори заяву від 09.07.2024 №55-06/78340/2024 надання інформації про розгляд заяви Банку про задоволення вимог кредитора. Листом від 16.12.2024 за № 1720/02-14 Перша Бориспільська Державна Нотаріальна контора повідомила Банку, що 16.12.2024 за реєстровим №2-830 на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки Opel, модель Zafira, 2020 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 8046 07.10.2020, який належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого ТСЦ 8046 07.10.2020. Даний лист отримано Банком 15.01.2025. 24.03.2025 від [PERSON] , як законного представника [PERSON] надійшла заява, якою заявник просив надати довідку про стан заборгованості за Договором про споживчий кредит №1312_0185 (для придбання транспортного засобу) від 08.10.2020. 02.04.2025 банком, на адресу [PERSON] , як законного представника [PERSON] направлено наступні листи: Лист - вимога (претензія кредитора) від 26.03.2025 №55/5.1-02/34928/2025; лист від 26.03.2025 № 55/5.1-05/34927/2025, який банк повідомив про розмір заборгованості за кредитним договором. Дані листи, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, були отримані [PERSON] 05.04.2025. Відтак, виходячи з наведеного, - після смерті боржника (позичальника та заставодавця) - [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину в порядку ст..1265 ЦК України прийняв його онук- [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). Однак, кредиторські вимоги банку, спадкоємцем/законним представником виконанні не були. Таким чином, спадкоємць/законний представник відмовились задовольнити вимогу банку шляхом одноразового платежу. Станом на 22.05.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором, (нарахування здійсненні станом на дату смерті позичальника) становить 1 025 526,80 грн. та складається з : заборгованість за основним боргом (кредитом) -868119,68 грн.; проценти за користування кредитом - 157407,12 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року відкрито провадження в справі. Призначено підготовче засідання. 05 серпня 2025 року представником позивача АТ «Державний ощадний банк України» - Вовчук М.В. через систему «Електронний суд» подано заяву про проведення судового засідання без участі представника банку, вирішити питання про розподіл судових витрат (судового збору) у розмірі 15382,90 грн. з огляду на наступне. Позовна заява по даній справі направлена до Суду засобами поштового зв`язку 16.06.2025. За подання позову, Банком сплачено судовий збір в розмірі 15 382,90 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (МО) 2930 (#1946813310811) від 16.06.2025 (наявна в матеріалах справи). В той же час, після пред`явлення Банком позову та після відкриття Судом провадження у справі №754/9938/25, Боржниками в повному обсязі сплачено заборгованості перед Банком у розмірі 1 025 526,80, що підтверджується платіжними інструкціями №1959967060211 вiд 30.06.2025 на суму 399 000,00 грн, N 1960784389211 вiд 01.07.2025 на суму 399 000,00 грн, N 1960808843111 вiд 01.07.2025 на суму 70 119 ,68 грн., N 1960808960811 вiд 01.07.2025 на суму 157 407,12 грн. та виписками по рахунку № [NUMBER] (прострочений кредит) та по рахунку [NUMBER] (прострочені відсотки) з обліку заборгованості за Договором про споживчий кредит №312_0185 від 08.10.2020. Таким чином, 01.07.2025, тобто після звернення Банку до суду та після відкриття провадження в справі №754/9938/25, остаточно та повністю сплачено заборгованість, стягнення якої є предметом розгляду даної судової справи. Проте, залишились не відшкодованими витрати Банку зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Представник позивача в судовому засіданні наголосив на тому, що заборгованість відповідача за кредитним договором повністю сплачено але не вирішено питання щодо судового збору. Тому просить задовольнити вимогу про стягнення судового збору з відповідача на їх користь. Одночасно, жодних клопотань (зміна вимог, відмова від вимог, закриття провадження) щодо вимоги про стягнення заборгованості представником позивача заявлено не було. В судовому засіданні [PERSON] , який діє в законних інтересах [PERSON] в задоволені позовних вимог просив відмовити, оскільки дана заборгованість сплачена. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З матеріалів справи судом встановлено, що 08.10.2020 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №1312_0185. На умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначено Кредитним договором. Кредит надається в загальному розмірі 1117980,00 грн. на строк 84 місяців з терміном остаточного його повернення не пізніше 07 жовтня 2027 року. Коедит надається для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу (цільове призначення кредиту). У відповідності до п.2.4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 10,29 процентів річних, при цьому, дана відсоткова ставка є фіксованою. Відповідно до п.п.1.1.15 кредитного договору, поточний рахунок - відкритий позичальником у банку поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі з обслуговування кредиту. Пунктом 3.3.3 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом щомісячно ануїтентними платежами в розмірі 18727,74 грн. шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів надане йому згідно умов цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим договором. Перший ануїтентний платіж позичальник сплачує до 08.11.2020, в подальшому - не пізніше 08 числа кожного місяця. 08.10.2020 з метою забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір застави майна №274. Відповідно до п.2.4 договору застави, предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме: транспортний засіб, що має наступні характеристики: автомобіль марки Opel, модель Zafira, тип-легковий - загальний універсал -В, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , колір - сірий, об`єм двигуна 1 997, придбаний за договором купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту №218188-Y18186 від 06.10.2020, укладеним між заставодавцем та продавцем транспортного засобу. У відповідності до п.2.6 Договору застави вартість предмета застави становить 1 242 200,00 грн. Свої зобов`язання перед Позичальником Банк виконав у повному обсязі та надав Відповідачеві обумовлені кредитні, однак, останній, порушивши п. п. 3.3.3, 4.3. Кредитного договору, встановлених термінів повернення наданого Кредиту (основної суми та сплати відсотків за Кредит) не дотримується, у зв`язку з чим станом на 22.05.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором, (нарахування здійсненні станом на дату смерті позичальника) становить 1 025 526,80 грн. та складається з : заборгованість за основним боргом (кредитом) -868119,68 грн.; проценти за користування кредитом - 157407,12 грн. Відповідно до частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки, інших факторів на дату укладення договору. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За приписами частини першої статті 14 названого Закону договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). За визначеннями статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, приписами якої визначено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням таких особливостей. Так, у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. До того ж сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Окрім цього, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданного Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 04.12.2023 року, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] про що складено відповідний актовий запис №20776. 30.01.2024 банком направлено на адресу Першої Бориспільської Державної Нотаріальної контори заяву від 23.01.2024 № 55/5.1-06/8469/2024 про задоволення вимог кредитора (претензія кредитора). 15.07.2024 банком направлено на адресу Першої Бориспільської Державної Нотаріальної контори заяву від 09.07.2024 №55-06/78340/2024 надання інформації про розгляд заяви Банку про задоволення вимог кредитора. Листом від 16.12.2024 за № 1720/02-14 Перша Бориспільська Державна Нотаріальна контора повідомила Банку, що 16.12.2024 за реєстровим №2-830 на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки Opel, модель Zafira, 2020 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 8046 07.10.2020, який належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого ТСЦ 8046 07.10.2020. Даний лист отримано Банком 15.01.2025. 24.03.2025 від [PERSON] , як законного представника [PERSON] надійшла заява, якою заявник просив надати довідку про стан заборгованості за Договором про споживчий кредит №1312_0185 (для придбання транспортного засобу) від 08.10.2020. 02.04.2025 банком, на адресу [PERSON] , як законного представника [PERSON] направлено наступні листи: Лист - вимога (претензія кредитора) від 26.03.2025 №55/5.1-02/34928/2025; лист від 26.03.2025 № 55/5.1-05/34927/2025, який банк повідомив про розмір заборгованості за кредитним договором. За приписами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Тобто, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України, щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України), протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що відповідачами в повному обсязі сплачено заборгованості перед Банком у розмірі 1025526,80, що підтверджується платіжними інструкціями №1959967060211 вiд 30.06.2025 на суму 399 000,00 грн, N 1960784389211 вiд 01.07.2025 на суму 399 000,00 грн., N 1960808843111 вiд 01.07.2025 на суму 70 119 ,68 грн., N 1960808960811 вiд 01.07.2025 на суму 157 407,12 грн. та виписками по рахунку № [NUMBER] (прострочений кредит) та по рахунку [NUMBER] (прострочені відсотки) з обліку заборгованості за Договором про споживчий кредит №312_0185 від 08.10.2020. Даний факт про погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит (придбання транспортного засобу) №312_0185 від 08.10.2020 року підтверджується довідкою виданою АТ «Державний ощадний банк України» №0185-2942 від 07.07.2025 року. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed