Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

18 серпня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник свою заяву аргументував настуним: [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . Мати до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З лютого 2020 року стан її здоров`я погіршився, тому він був вимушений переїхати до матері на постійне місце проживання. За життя його матері належала квартира [ADDRESS] . Він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Прокопа Д.О. із заявою з метою оформлення його спадкових прав після смерті матері. Однак, постановою приватного нотаріуса від 02.07.2027 року №237/02-31 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутнє підтвердження його фактичного проживання разом із матір`ю [PERSON] на момент її смерті. Заявник просить суд встановити факт його проживання за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді від 21.08.2025 року відкрито провадження у справі, витребувано докази. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоа Д.О. про дату розгляду справи повідомлялась, не заперечував проти задоволення заяви, просив розгляд справи проводити без його участі. Заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, встановив такі фактичні обставини. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Згідно свідоцтва на право власності матері заявника [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Заявник [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . У зв"язку з чим нотаріусом була заведена спадкова справа №14/2024 від 27.05.2025 (номер в спадковому реєстрі 74126159). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2025 року за №237/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що він як спадкоємець зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично проживав та проживаю по [ADDRESS] . Відповідно до акту від 25.07.2025 №328 року заявник [PERSON] до дня смерті своєї матері [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , з лютого 2020 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] , сусіди спадкодавці, які були допитані у судовому засіданні, підтвердили факт проживання заявника [PERSON] з його матір`ю [PERSON] з лютого 2020 року до самої смерті, та проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується тільки Актом складеним сусідами. Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved