Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2014 у справі № 299/2753/14-ц. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2013. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.09.2014 по справі № 299/2751/14-ц з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі по 600 грн щомісячно. Позивачка вказує, що наданий час розмір стягуваних аліментів є мізерним, утримувати дитину на 600 грн. неможливо. Дитина росте, відповідно витрати на створення належних умов для утримання дитини зростають. Дитина потребує забезпечення належним харчуванням, одягом, організація дозвілля, також мають місце непередбачувані витрати, а тому змушена звернутися до суду з позовом про зміну розмірів стягуваних аліментів. Таким чином, враховуючи вищезазначене позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] - встановити такі в розмірі по 3500 грн щомісячно з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України,з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2014 у справі № 299/2753/14-ц. Сторони є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2013. Дитина проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі. 20.02.2020 позивачка уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.09.2014 по справі № 299/2751/14-ц відповідач має встановлений обов`язок сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання спільного сина [PERSON] у розмірі по 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~На даний час витрати на утримання дитини збільшилися. \~ \~ \~ \~Дитина зростає, потребує більшого матеріального забезпечення, в Україні істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. \~ \~ \~ \~Крім цього зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2014 роком. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи встановлено, що відповідач є молодим, працездатним чоловіком, інших утриманців не має. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За змістом\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від від 6 до 18 років складає 3196 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Обов`язок кожного з батьків по забезпеченню дитини необхідним матеріальним утримання є рівним. Відсутність інших дітей та/або утриманців, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання батьківських обов`язків дають можливість виконувати належним чином зобов`язання з утримання дитини. Тому позивачка обгрунтовано та підставно порушує питання щодо виконання батьком дитини обов`язку з її матеріального утримання на необхідному рівні. Мати не несе з відповідачем рівні витрати по утриманню дитини, оскільки щоденно доглядає за нею на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини та вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 3500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про\~застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.6 ст.\~141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved