Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила встановити, що останній є батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище та по-батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", у відомостях про батька дитини внести зміни, вказавши батьком- " [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Кремінна, Сіверськодонецького району Луганської області" та виключивши відомості про [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по справі вони проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідач є її батьком, однак він відмовився в органах РАЦСу подати заяву про реєстрацію батьківства, тому відповідно запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст.135 Сімейного кодексу України. З дня народження спільної дитини позивачка постійно, відповідач періодично піклувався про доньку, сторони разом її ростили та виховували. Однак після чергового розірвання стосунків відповідач перестав приймав участь у житті дитини та перестав будь-яким чином допомагати їй матеріально. Позивачка зазначає, що відповідач з часу знайомства і по теперішній час ніколи не намагався брати на себе обов`язки щодо забезпечення всім необхідним сім`ї, тому саме у зв`язку з цим виникали постійні сварки, та час від часу сторони припиняли подружні стосунки. [PERSON] вказує, що наразі працює в ТОВ «Сільпо ФУТ», пекарем, має невисоку заробітну плату, і її доходів не вистачає для забезпечення себе та доньки. Позивачка приділяє увагу розвитку й навчанню доньки, самостійно забезпечує її лікування. Останнім часом відповідач абсолютно не цікавиться життям дитини, не приділяє їй уваги, ніколи не надавав матеріальну допомогу доньці без нагадувань. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення батьківства дитини та стягнення аліментів. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву у якій просила суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9), [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини були внесені відповідно до ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15) 28 січня 2025 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого дружині було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] . Згідно витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 8, 11, 14) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи додано фотознімки (а.с.16-17) на одному з яких зображений чоловік та маленька дівчинка, на іншому чоловік, дві дівчинки- підлітки та позивачка, як зазначає остання на них зображена їх спільна донька [PERSON] та відповідач. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Верховний Суд в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Outcome: approved