Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором № 440890-КС-001 про надання кредиту від 22 грудня 2021 року в сумі 26 084,70 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 440890-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22 грудня 2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 440890-КС-001 про надання кредиту. 22 грудня 2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 440890-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6429, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий було введено/відправлено. Таким чином, 22 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 440890-КС-001 про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] терміном на 24 тижні. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86295 процентів за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту - 1 500 грн. До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 440890-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останньої станом на 08.08.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 26 084,70 грн, що складається з: 10 000 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 14 584,70 грн - суми прострочених платежів по процентах; 1 500 грн - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 27 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 56). Також даною ухвалою витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», належним чином засвідчену інформацію щодо банківської картки [NUMBER] (а.с. 56); 10 вересня 2025 року на виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли зазначені докази (а.с. с67-72). Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, який згідно поштового повідомлення відсутня за вказаною адресою, а тому вважається такою, що належним чином повідомленою про дату, час, та місце судового засідання, яка заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що 22 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 440890-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86295% процентів за кожен день користування кредитом. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні, тобто до 08.06.2022 року. Комісія за надання кредиту - 1 500 грн (а.с. 22-23). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22 грудня 2021 року [PERSON] була направлена пропозиція (оферта) укласти Договір № 440890-КС-001 про надання кредиту (а.с. 24-25). 22 грудня 2021 року [PERSON] прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 440890-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених такою офертою, шляхом направлення через інформаційно-телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора (а.с. 26-27). Отже, договір про надання кредиту був укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 440890-КС-001 від 22 грудня 2021 року, що акцептована відповідачкою шляхом підписання електронним підписом. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 даного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 22 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 440890-КС-001, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання передбачені договором. Згідно з п. 7 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів товариством, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватися їх. Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Встановлено також, що оспорюваний кредитний договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем укладений не був би. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство (позивач) належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 22 грудня 2021 року на картковий рахунок позичальника кошти кредиту в сумі 10 000 грн (а.с. 30). Також інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 09.09.2025 року, що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджено належність [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] та підтверджено інформацію про рух коштів за період з 22.12.2021 року по 08.06.2022 року включно, з якої вбачається, що 22 грудня 2021 року на зазначену банківську карту було зараховано переказ на 10 000 грн. Відповідачка активно користувалася даною картою, здійснювала платежі (а.с. 67-72). У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідачка [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 26 084,70 грн, що складається з 10 000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 14 584,70 грн - сума прострочених платежів по процентах, 1 500 грн - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 19). Даний розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки по кредитному договору відповідає вимогам закону та не спростована останньою, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору суду не надано. З урахуванням викладеного позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між останнім та відповідачкою зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, в даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за договором № 440890-КС-001 від 22.12.2021 року в розмірі 26 084,70 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 10).

Outcome: approved