Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 22.05.2019 року, про що зроблено актовий запис № 7783. Після смерті батька [PERSON] відкрився спадок у вигляді права власності на земельну ділянку площею 3.78 га., кадастровий номер 5122784200:01:002:2023, яка розташована на території Першотравневої (нині Визирської) сільської ради Одеського району Одеської області. Яка належала батькові на підставі державного акту серії IV- ОД № 085410 від 28.02.2001 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач син спадкодавця [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.М. заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа зареєстрована 11.02.2025 року за № 12/2025, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку із тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище батька вказано як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть вказано як «МЕЛЬНІЧЕНО», також нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Ухвалою суду від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де батьками останнього записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.05.2019 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. За життя [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3.78 га., кадастровий номер 5122784200:01:002:2023, яка розташована на території Першотравневої (нині Визирської) сільської ради Одеського району Одеської області. Належність [PERSON] зазначеної земельної ділянки підтверджується державним актом серії IV- ОД № 085410 від 28.02.2001 року, при видачі якого було невірно зазначено прізвище, а саме вказано « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] ». Таким чином, виникли неузгодженості між документами, що посвідчують особу [PERSON] та правовстановлюючим документом на землю, який було видано на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до\~п.\~12\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»,\~при розгляді\~справи про\~встановлення відповідно\~до п.6\~ст.\~273\~ЦПК факту\~належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~зазначені в\~документі,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові,\~прізвищем,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~вказаними у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті,\~у томучислі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані суду документи переконують суд в тому, що саме батьку позивача позивачів належить державний акт серії IV- ОД № 085410 від 28.02.2001 року, виданий на підставі рішення 11 сесії XXII скликання Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 30 березня 2000 року №90, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №51, Першотравневою сільською радою Комінтернівського району Одеської області від 28 лютого 2001 року. Згідно з змістом ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 316\~Цивільного кодексу\~України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Черговість спадкування\~за законом\~передбачена ст.1258\~ЦК України.\~Зокрема,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в п.п 4.18 п.4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте через розбіжності у написанні прізвища батька в документах про право власності на земельну ділянку та свідоцтві про смерть, не може успадкувати майно. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved