Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Кікінчук Н.В. звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому прохає розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 23 вересня 2016 року у Дзержинському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовим записом № 723. В обґрунтування позову зазначено, що 23 вересня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останнього часу стосунки між позивачкою та відповідачем розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування та має лише формальний характер, оскільки особисті відносини між позивачкою та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Сторони проживають порізно з кінця 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 16 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~23\~вересня 2016\~року уклали\~шлюб,\~який зареєстрований\~у Дзержинському\~районному у\~місті Харкові\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області,\~актовим записом\~№ 723,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 23\~вересня 2016року (а.с. 11). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка та відповідач з кінця 2024 року не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, як зазначила позивачка збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка та відповідач у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, а тому суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Відповідно до ч.1 ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в позовній заяві прохала після розірвання шлюбу відновити їй прізвище Триволь. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved