Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь суму заборгованості за договором позики № 3738 у розмірі 38596 грн. 68 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.09.2021 між сторонами було укладено договір позики № 3738, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 календарних місяців, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором повернути одержану позику, а також сплатити відповідні кошти за користування позикою, на умовах визначених у договорі. Відповідачка не виконала свого зобов`язання у повному обсязі, сплативши за увесь період дії договору позики тільки 6800 грн. Внаслідок цього станом на 01.04.2025 у [PERSON] виникла заборгованість за договором позики загальною сумою 38 596,68 грн., з яких: 7453 грн. 96 коп. заборгованість по тілу кредиту, 19251,12 грн. заборгованість по відсотках, 11891,60 грн. заборгованість по комісії. Ухвалою судді 27.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка подала до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково у сумі заборгованості по тілу кредиту. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Встановлено, що 17.09.2021 між ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» та [PERSON] укладено договір позики № 3738 (а.с. 4 зворот-8). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2. договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 10000 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Позика надається шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів у національній валюті України гривня, на поточний рахунок (платіжна карта «VISA» та «MASTERCARD») відкритий на ім`я позичальника в банківській установі на території України (за виключенням поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений позичальником у договорі. Згідно п. 1.3. договору строк користування позикою становить 12 календарних місяців з моменту (дати) зарахування суми позики на рахунок позичальника Пунктами 3.6 - 3.9 договору визначено, що плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен день користування позикою та складає 0,23 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою; комісії за управління (обслуговування) позикою та складає 0,1 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування позикою. Плата за користування позикою включається до щомісячного платежу. Крім того, сторонами підписано паспорт позики за договором позики № 3738 від 17.09.2021, яким встановлено строк кредитування 12 місяців, сума/ліміт позики 10850 грн., процентна ставка фіксована - 82,8% річних, комісія за обслуговування кредиту 0,1% в день починаючи із 7-го місяця (а.с. 8 зворот - 9). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» свої зобов`язання за договором кредиту виконало у повному обсязі, здійснивши переказ грошових коштів у сумі 10000 грн. відповідачці на рахунок, вказаний останньою у договорі позики, що підтверджується платіжною інструкцією № 622 від 21.09.2021 (а.с.13). Так як відповідачкою [PERSON] не оспорюється факт отримання кредитних коштів та наявність заборгованості щодо тіла кредиту, суд вважає доведеним факт невиконання нею умов договору № 3738 щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, а відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 7453,96 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та заборгованості за комісією за договором, суд дійшов такого висновку. Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). В обґрунтування заявленого розміру заборгованості позивачем надано довідку про заборгованість [PERSON] від 21.05.2025, з якої вбачається, що загальна сума заборгованості відповідачки складає 38 596,68 грн., з них: заборгованість за основним боргом 7453,96 грн., заборгованість за відсотками 19251,12 грн., заборгованість за комісіями 11891,60 грн., кількість днів прострочення 913 (а.с.13 зворот). Вказаний доказ не є належним, оскільки містить інформацію щодо іншого кредитного договору, укладеного між сторонами, а саме договору № 4114 від 9/21/2021, в той час як позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 3738 від 17.09.2021. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків та комісії суду не надано, зокрема і розрахунку, з який би містив дані як саме нараховувались проценти за користування крединими коштами, комісія, за якими ставками. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за договором позики № 3738 від 17.09.2021 і вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7453,96 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 19,31 % (7453,96 : 38596,68 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 467, 77 грн (2422,40 х 19,31 %). \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial