Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 квітня 2025 року близько 12 год. 30 хв. між ним та відповідачем сталося ДТП в м. Ірпені по вул. Університетська (поблизу зупинки громадського транспорту «ЖК Центральний»), в якій відповідач керуючи автомобілем порушив правила дорожнього руху та скоїв наїзд нього, як водія мотоцикла. Постановою Ірпінського міського суду у справі № 367/4658/25 відповідача визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП. Під час інциденту була досягнута усна домовленість про те, що відповідач компенсує витрати на придбання нових мотоциклетних рукавичок та взуття, які були пошкодженні внаслідок аварії, а також здійснить моральну компенсацію, а він у свою чергу погодився не викликати швидку допомогу. Також в результаті ДТП було пошкодженого його захисний мотоциклетний шолом та наручний годинник. Відповідач запевнив його що надасть кошти для купівлі матеріалів для ремонту мотоцикла та компенсує різницю між фактичною вартістю ремонту та сумою страхової виплати. Він запропонував відповідачу в телефонному режимі компромісне вирішення питання провести ремонт пошкодженого мотоцикла за його участі на будь якому СТО на його вибір, якщо вартість ремонту у СТО, яке запропонував він відповідача не влаштовує. Однак відповідач повідомив, що його влаштовують ціни запропонованому СТО. Проте згодом відповідач почав ігнорувати дзвінки та повідомлення, звинуватив у шахрайстві, а в подальшому заблокував у месенджерах. Він особисто прибув до місця проживання відповідача, передавши через його сина прохання вийти на зв`язок. Натомість отримав у свою адресу погрози, зокрема про «маски шоу», зв`язки у поліції та СБУ. Погрози супроводжувалися вживанням ненормативної лексики. Зміст висловлених ним погроз змусив серйозно занепокоїтися за власну безпеку. З урахуванням того, що він є військовослужбовцем Збройних сил України, а російські спецслужби цілеспрямовано ведуть полювання на військових зокрема, вчиняють підпали автомобілів, підриви та інші диверсійні дії погрози були сприйняті як реальну і безпосередню загрозу його життю та здоров`ю. Цей інцидент завдав йому значного морального стресу, він перебував в постійному стані настороженості, мав тривожні сни, не міг нормально спати, що суттєво вплинуло на емоційний стан та загальне самопочуття. Крім того, 28.05.2025 року він звернувся до медичного закладу, оскільки продовжували боліти лікті та почалося оніміння правої руки під час їзди на мотоциклі. Лікар повідомив, що подібне порушення може бути наслідком падіння внаслідок ДТП. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 15\~000,00 грн, яка складається з вартості пошкоджених речей (рукавички REVIT FLY 3, кросівки М-ТАС кеди, смарт годинник Huawei Fit 3, мотошолом Exo Combat) та моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн, а також судові витрати. \~\~\~\~\~\~ Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулися на адресу суду з відміткою\~про отримання відповідачем. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 22 квітня 2025 року о 00 год. 00 хв. в м. Ірпені по вул. Університетська,2 водій [PERSON] під час перестроювання з крайньої лівої в крайню праву смугу не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з мотоциклом державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого отримано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.3 ПДР України. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2025 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. \~ \~ \~ \~Внаслідок ДТП позивачем зазначено, що було пошкоджено рукавички REVIT FLY 3, вартість яких становить 5\~610,00 грн, кросівки М-ТАС кеди, вартістю 1\~519,00 грн, смарт годинник Huawei Fit 3, вартістю 5\~499,00 грн, мотошолом Exo Combat, вартістю 3\~918,00 грн. На підтвердження вартості пошкодженого майна, позивачем надано скріншоти з інтернету, в якому зазначена вартість аналогічного майна (а.с.6-9). Відповідно дост. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч.ч.1,2 ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За правилами ч.ч.1,2 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.\~1187\~ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1ч.1ст.1188 ЦК України). Згідно зі ст.1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що вартість пошкодженого майна (рукавички \~REVIT\~FLY\~3,\~ кросівки\~М-ТАС\~кеди,\~ смарт\~ годинник\~Huawei\~Fit\~3,\~ мотошолом\~Exo\~Combat)\~ після ДТП не визначалась. Відповідно до ч. 2 статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У деліктних зобов`язаннях, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та розмір шкоди, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними. Позивачем не доведено розміру матеріальної шкоди належними та допустимими доказами, не надано суду доказів вартості пошкодженого майна після ДТП, що позбавляє суд можливості визначити розмір матеріальної шкоди спричиненої позивачу. Таким чином, суд виходить із недоведеності позовних вимог розміру належного відшкодування шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10 000 грн. суд зазначає наступне. За\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено у пунктах 3, 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона \~ \~ \~ \~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди, розмір її не обґрунтовано та не доведено. Сам факт ДТП не є беззаперечною підставою для відшкодування моральної шкоди. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди. Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому суд відносить витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду за рахунок держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: dismissed