Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 02.06.2001 у ВРАГС Драбівського РУЮ Черкаської області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з 2003 року між сторонами наявні конфлікти, відносини поступово погіршувались. Сторони мають різні погляди на життя, принципи побудови сім`ї та побутові питання. Сторони проживають за однією адресою, однак ведуть окреме життя, не мають спільного побуту, не підтримують шлюбні стосунки. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливим, вказує, що перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, тому просить шлюб розірвати, судові витрати залишити за ним. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 13.08.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, де позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 02.06.2001, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 червня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, про в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 11. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З?ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, проживають окремо, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Outcome: approved