Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що з 01.02.2014 року сторони перебували в шлюбі, за час якого, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] . Вказаний син проживає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання цієї дитини сторін не надає, хоча він потребує такої допомоги від свого батька, оскільки дитину потрібно забезпечити належним харчуванням, одягом, засобами гігієни, організацією дозвілля, що потребує значних витрат. Однак, домовитись з відповідачем про надання такої допомоги у добровільному порядку позивачка не може. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. Тому представник позивачки просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання вказаної дочки сторін до досягненню нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до позову долучено заяву, в якій її вказана представник просить розглянути справи без їх участі та задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечила (а. с. 10, 11). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст. 280 ЦПК Українисуд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з даними актового запису про шлюб № 58, 01.02.2014 року сторони уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено зазначений актовий запис та видано 01.02.2014 року свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER] , а 08.01.2025 року сторонам видано свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER] (а. с. 6, 7). Відповідно до даних актового запису про народження №861, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що 25.03.2014 року сторонам видано свідоцтво серії « [NUMBER] , а 07.01.2025 року сторонам повторно видано свідоцтво серії « [NUMBER] Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 8, 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 вказаного Кодексупри визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи вік сина сторін та пов`язані з цим витрати на його харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, фізичний та духовний розвиток, значне зростання цін після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, суд вважає за можливе та доцільне визначити аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved