Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що\~\~ [INFO] померла її мати, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (актовий запис № 134 від 23.12.2021 р.). Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Спадщину після померлої матері приняла позивач. Позивач звернулась до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, де була заведена спадкова справа. Державний нотаріус свідоцтво про право на спадщину за законом не видала і 10.10.2024 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 747/02-31, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна та позивачу рекомендувано звернутись до суду про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1223,\~1261,\~1263,\~1268 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину відсутні. На підставі вищевикладеного позивач просила суд ухвалити рішення, яким: - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою [ADDRESS] , 516/1000 якого було виділено [PERSON] на підставі Ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.03.2010 року, але не проведено державну реєстрацію права власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна. - виділити [PERSON] , [INFO] , частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , та яка складається з коридору площею 4,2 кв.м., кімнати 9,9 кв.м, кімнати 7,8 кв.м. та веранди 5,6 кв.м.. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується наявними доказами у справі, що\~\~ [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради, актовий запис № 134. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.1223,\~1261,\~1263,\~1268 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину відсутні. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до осуду за правилами позовного провадження. Згідно\~статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути і визнання права. Крім цього,\~ст. 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2002 року, виданого на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С.К., [PERSON] посвідчено право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , реєстрований номер 1-1927. Іншим співвласником 1\\2 частини будинку була [PERSON] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.03.2010 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки, було затверджено мирову угоду між сторонами та [PERSON] було реально передано згідно 1-го варіанту розподілу житлового будинку у власність квартиру [ADDRESS] , що складається з приміщень «1-1» площею 4,2 кв.м., «1-2» площею 9,9 кв.м., «1-3» площею 7,8 кв.м., і веранди «10» площею 5,6 кв.м., що складає 516/1000 ідеальних часток та земельну ділянку площею 1900 кв.м., на якій розташована земельна квартира [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] отримала Рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 29.03.2018 року за № 25 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна гр. [PERSON] ». На підставі Ухвали суду від 03.03.2010 року та Рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 29.03.2018 року за № 25 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна гр. [PERSON] » за [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на виділений в натурі житловий будинок як окремий об`єкт нерухомості за адресою [ADDRESS] . На підтвердження даних обставин позивачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.12.2023 року, з чого судом встановлено, що право спільної часткової власності на такий об`єкт нерухомого майна, як житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , припинив своє існування. Померла [PERSON] , як співвласник житлового будинку, за свого життя не провела державну реєстрацію права власності на виділене їй в натурі житлового будинку, у зв`язку з чим позивач, як спадкоємець майна померлої [INFO] [PERSON] , не може реалізувати своє право на спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. 08.06.2023 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртовою О.С. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 2-668, на земельну ділянку площею 0,0186 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322483805:05:002:0343 за адресою [ADDRESS] . Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.03.2010 року було виділено 516/1000 ідеальних часток житлового будинку, які складаються з приміщень «1-1» площею 4,2 кв.м., «1-2» площею 9,9 кв.м., «1-3» площею 7,8 кв.м., і веранди «10» площею 5,6 кв.м., але остання не провела державну реєстрацію виділених їй в натурі 516/1000 ідеальних часток житлового будинку. Але фактично та юридично право спільної часткової власності є припиненим у зв`язку з реєстрацією колишнім співвласником [PERSON] такого поділу, належним способом захисту прав позивача є визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на 516/1000 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , та яка складається з коридору площею 4,2 кв.м., кімнати 9,9 кв.м, кімнати 7,8 кв.м. та веранди 5,6 кв.м. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до осуду за правилами позовного провадження. Згідно\~статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути і визнання права. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім цього,\~ст. 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved