Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16927,45 грн та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 06.03.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9659515 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який відтворений шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 5775,00 грн на умовах, передбачених договором, зобов`язався сплатити комісію та проценти за його користуванням та виконати інші обов`язки, передбачені умовами правочину. Позивач стверджує, що всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував і заборгував Товариству з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» 16927,45 грн, з яких: 5775,00 грн - тіло кредиту, 11152,45 грн - відсотки за користування ним, 0,00 грн - штрафні санкції. 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9659515 від 06.03.2024. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-9659515, та судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує. Сповіщений у встановленому процесуальним законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Правом на подачу відзиву не скористався. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 - 283 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з огляду на положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії № 00-9659515 (далі по тексту - Договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за яким кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користуванням ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 11 - 13). Договір підписаний відповідачем 06.03.2024 о 13:18:59 електронним підписом одноразовим ідентифікатором -82132 (а.с. 13). Відповідач ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит», про що свідчить видана товариством довідка. Позичальник акцептував договір №00-9659515 від 06.03.2024 шляхом його підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - 82132, який надісланий йому 06.03.2024 о 13:18:59 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 14). Відповідно до п. 2.8 Договору сума кредиту складає 5250 грн та перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Строк дії кредитної лінії відповідно до п. 1.3 Договору становить 360 календарних днів. Дата повернення кредиту - 01.03.2025. У пункті 1.4 Договору сторони погодили, що процентна ставка є фіксованою. Стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 10 % від суми кредиту, що складає - 525,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою становить 931,66 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою - 52458,00 грн, Датою надання / видачі кредиту є 06.03.2024 (п. 2.8 Договору), строк дії Договору - 360 календарних днів ( п. 7.2 Договору). Паспорт споживчого кредиту містить основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 17 - 18). Паспорт споживчого кредиту підписаний представником банку та [PERSON] в електронній формі електронним підписом одноразовим ідентифікатором - 68534 (а.с. 18 зв.). Згідно наданої ТОВ «Платежі Онлайн» інформаційної довідки № 1289/10 від 30.10.2024 [PERSON] 06.03.2024 на платіжну картку № [NUMBER] проведено успішну виплату кредиту в сумі 5250,00 грн (а.с. 15-16). 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит», первинний кредитор, та ТОВ «ФК «ЕЙС» - позивач у справі, уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за кредитним договором № 00-9659515 від 06.03.2024 (а.с. 34-36). За даними витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до боржника за Договором №00-9659515 від 06.03.2024 в розмірі 16927,45 грн, з яких: 5250 грн - борг за тілом кредиту та 6703,20 грн - залишок заборгованості за звичайними відсотками, кількість днів прострочення 204 (а.с. 29). На підтвердження розміру відступленого права вимоги ТОВ «Макс Кредит» надало детальний розмір заборгованості за договором № 00-9659515 від 06.03.2024 (а.с. 25). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та ТОВ «Макс Кредит», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсними не визнано. Оскільки відповідач отримав у користування 5775,00 гривень кредитних коштів та у строки визначені Договором їх не повернув, позовна вимога про стягнення тіла кредиту в розмірі 5775,00 грн, що складається із 5250 грн суми позики та 525 грн - комісії, підлягає задоволенню. Перевіряючи розрахунок заборгованості по процентах за кредитним договором, суд враховує, що нарахування процентів здійснювалося первинним кредитодавцем - ТОВ «Макс Кредит» в межах строку кредитування - із 06.03.2024 по 30.05.2024 за погодженою сторонами процентною ставкою. Нарахування процентів відповідачу за користування кредитними коштами здійснено первинним кредитодавцем у межах строку кредитування та відповідно до погодженої сторонами процентної ставки, розмір якої відповідає положенням статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому суд виснує про наявність у [PERSON] обов`язку сплатити проценти в розмірі 11152,45 грн за користування кредитними коштами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь - яких доказів в розумінні положень ст. 76 - 81 ЦПК України на спростування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС», а також своїх заперечень проти позову, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими, тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: approved