Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

14\~травня 2025 року адвокат Залокоцька В.Д., в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що [INFO] в смт. Тиврів Вінницького району Вінницької області помела бабка позивача [PERSON] [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала у Тиврівському обласному будинку-інтернаті для осіб з інвалідністю та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки, яка розташована на території Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер на території Шаргородської міської ради Жмеринського району, та належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0414646. Згідно заповіту від 11 липня 1996 року №1463 спадкодавець, [PERSON] , заповідала усе своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Інших спадкоємців, крім онука спадкодавця позивача [PERSON] після смерті [PERSON] немає. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Позивач [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті бабки [PERSON] , оскільки не знав про наявність спадкового майна. Так, спадкодавець ніколи не повідомляла позивача про наявність земельної ділянки у власності. Про наявність спадкового майна позивач вперше дізнався із повідомлення керівника ТОВ «Агрофірма Шаргород» від 20 жовтня 2024 року, у якому керівник повідомляв [PERSON] про необхідність оформлення спадкових прав на земельну ділянку. Надалі позивач, з метою уточнення наявності спадкового майна, звернувся до сільської ради, де [PERSON] було роз`яснено, що дійсно таке майно наявне і також повідомлено про наявність заповіту, який позивач згодом знайшов у старому будинку померлої. 13 лютого 2025 року позивач звернувся до нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л.С. з метою оформлення спадщини після смерті бабки за заповітом, проте нотаріус відмовив у оформленні спадщини, посилаючись на відсутність документів, які б підтверджували належність права на земельну частку (пай) померлій [PERSON] та пропуск строків по закону. Зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину, оскільки не був обізнаний про наявність у бабки земельної ділянки, тому вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Представник позивача просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили. Ухвалою суду від 15 травня 2025 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.26). Ухвалою суду від 17 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.38). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. 18 вересня 2025 року від представника позивача адвоката Залокоцької В.Д. до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує повністю (а.с.39). Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, однак 19 червня 2025 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Шаргородської міської ради, проти задоволення позову, в тому числі в підготовчому засіданні, не заперечує (а.с.30). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. [INFO] в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Відповідно до копії довідки №1171 від 24 жовтня 2024 року, виданої Тиврівським обласним будинком інтернат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку Вінницької обласної ради, [PERSON] , [INFO] , проживала у будинку-інтернат і була зареєстрована по [ADDRESS] , з 24 травня 2001 року по день смерті [INFO] (а.с.12). Згідно з копією заповіту від 11 липня 1996 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що за законом буде мати право, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії повідомлення Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №1408/14-24 від 31 жовтня 2024 року, [PERSON] зареєстрована у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються районною державною адміністрацією Вінницької області за №046 від 28 серпня 1997 року, сертифікат ВН №0414646, виданого на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №173 від 18 липня 1997 року (а.с.15). 13 лютого 2025 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л.С. надано роз`яснення позивачу про те, що ним пропущено строк прийняття спадщини і не підтверджено факту належності права на земельну частку (пай), [PERSON] , що може бути вирішено в судовому порядку (а.с.16). Відповідно до копії повідомлення №109-2.12-33 від 30 січня 2025 року, наданого Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] , однак у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки між позивачем і померлою особою, неможливо отримати повторне свідоцтво про смерть (а.с.17). Згідно з копією повідомлення від 20 жовтня 2024 року, ТОВ «АГРОФІРМА ШАРГОРОД» повідомило позивача про те, що їм стало відомо, що останній є спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Відповідно до сертифіката ВН №0414646 [PERSON] є власником земельної ділянки, яка обробляється підприємством, а тому просять позивача оформити спадкові права на вказану земельну ділянку для подальшого укладення договору оренди землі (а.с.19). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л.С. №360/01-16 від 24 червня 2025 року, спадкова справа щодо спадщини померлої [INFO] , [PERSON] , приватним нотаріусом не заводилась (а.с.32). Судом установлено, що позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК\~України\~суд при\~розгляді\~справи\~керується принципом\~верховенства\~права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved