Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У травні 2025 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву - договір про надання кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct (далі кредитний договір), за змістом якого позивач надав позичальнику споживчий кредит на таких умовах: встановлена сума кредитного ліміту 88883,73 грн; строк кредиту 60 місяців; процентна ставка за користування кредитом 0,01 % річних; комісія за обслуговування кредиту 2,90 %, щомісячно. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в договорі. [PERSON] не виконувала умови кредитного договору в повній мірі, зокрема, вчасно не сплачувала заборгованість за кредитом, процентах та комісії. Як наслідок, станом на 05.05.2025 заборгованість за кредитним договором становить 115102,54 грн, що включає: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 76955,97 грн; заборгованість за відсотками (в т. ч. прострочена) 0,86 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 38145,71 грн. У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань відповідачем, заборгованість та судові витрати на сплату у судового збору позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 25 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача [PERSON] адвокат Павелко Р. С. 21 липня 2025 року надіслав до суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати наслідки нікчемності до пункту 1.1.4. кредитного договору щодо нарахування та сплати комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,90 % щомісячно. Зазначив, що положення кредитного договору в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги у вигляді комісії за обслуговування кредиту суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, тому не має підстав для нарахування заборгованості за комісією та їх стягнення. 22 липня 2025 року представник позивача Гуртова К. В. подала до суду відповідь на відзив, в якому заперечила доводи адвоката Павелка Р. С. щодо застосування нікчемності умови 1.4 кредитного договору. Вказала, що відповідач при отриманні споживчого кредиту, наданого на рефінансування заборгованості в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості», взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах встановлених Заявою-договором. За період користування кредитом станом до 05.05.2025 відповідач не мала жодних заперечень щодо умов договору, не висловлювала претензії чи незгоди з пунктом договору та здійснювала часткове погашення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11\~927,76 грн, заборгованість по відсотках - 0,24 грн, заборгованості по комісії - 8251,63 грн. Іншого розрахунку заборгованості за кредитним договором, який спростував би наданий позивачем розрахунок, стороною відповідача не було надано. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, належно була повідомлена про дату, час, місце проведення судового засідання, у заяві просила слухати справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Павелко Р. С. у судове засідання не з`явилися, належно були повідомлені про дату, час його проведення, у заяві просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною другою статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Між АТ "Таскомбанк" та [PERSON] 23.11.2023 було укладено Заяву-договір про надання кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct на умовах договору про комплексне банківське обслуговування. фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання цієї заяви-договору розміщена на офіційній сторінці банку https://tascombank.ua. Вказана заява-договір підписана відповідачем [PERSON] власноручно (а.с.7-10). У пункті 1.2 заяви-договору вказано, що АТ "Таскомбанк" надає [PERSON] споживчий кредит на наступних умовах: - загальна сума кредиту - 88883,73 грн; - комісія за обслуговування кредиту - 2,90 % щомісячно, що складає 2577,63 грн; - строк кредиту - 60 місяців; - проценти за користування кредитом - 0,01 % річних; - тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів - процентна ставка фіксована та застосовується на весь строк кредиту. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цією заявою-договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за заявою-договором щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом на кінець кожного дня та сплачуються позичальником щомісячно в складі ануїтетних платежів у строки згідно з умовами кредитного договору. Нарахування процентів відбувається за схемою "30/360"; - орієнтовна реальна річна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту визначається відповідно до законодавства та зазначається у Графіку з обчислення платежів загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за заявою-договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до заяви-договору); - порядок повернення кредиту та сплати процентів - нараховується щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду; - порядок нарахування комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - нараховується щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду; - порядок повернення заборгованості за кредитом - платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються із застосуванням ануїтетної схеми погашення (однакові суми платежів в кожному розрахунковому періоді протягом усього строку кредитування, окрім останнього (до суми платежу входить сума кредиту, проценти та комісія за обслуговування кредиту); У пункті 1.10 заяви-договору сторони погодили, що банк зобов`язується надати позичальнику споживчий кредит «Врегулювання кредитної заборгованості», що надається на рефінансування заборгованості позичальника в АТ "Таскомбанк" в сумі 88883,73 грн шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ "Таскомбанк". Згідно з пунктом 1.12 заяви-договору позичальник доручає банку проводити договірне списання коштів з його поточного рахунку [NUMBER] на сплату комісії відповідно до пункту 1.2.2 цієї заяви-договору. У пункті 2.5 заяви-договору позичальник погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться у Додатку № 1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4 заяви-договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цієї заяви-договору та взяті на себе зобов`язання. У строки, обумовлені цією заявою-договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання. У випадку порушення умов цієї заяви-договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супровідних послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї заяви-договору (а.с. 7-8). У матеріалах справи міститься копія Графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом, що є невід`ємною частиною заяви-договір про надання кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct (а.с. 11). Вказаний Графік платежів містить обчислення загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також кінцевий термін повернення кредиту 23.11.2028. Цей Графік платежів підписаний відповідачем [PERSON] власноручно. Судом встановлено, що позивачем АТ "Таскомбанк" зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 88883,73 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 1249164919 від 23.11.2023 про перерахування на поточний рахунок відповідача кредитних коштів у зазначеному розмірі та випискою по особовому рахунку відповідача (а.с.13-14). Згідно із випискою з особового рахунка [PERSON] та розрахунку заборгованостей станом на 05.05.2025 заборгованість за кредитним договором у боржника становить 115102,54 грн в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 76955,97 грн; заборгованість за відсотками (в т. ч. прострочена) 0,86 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 38145,71 грн (а.с 14-26). АТ «Таскомбанк» на адресу відповідача надіслало 22.10.2024 листа-вимогу (№ 188981/70) про дострокове повернення кредиту (а.с. 27). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон № 1734-VIII "Про споживче кредитування" (далі - Закон № 1734-VIII). Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких АТ «Таскомбанк» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманих нею кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. На підтвердження виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позивачем було надано платіжну інструкцію № 1249164919 від 23.11.2023 про перерахування на поточний рахунок відповідача кредитних коштів та виписку по особовому рахунку відповідача, що в сукупності підтверджують факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів. У зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань відповідачем, в [PERSON] перед АТ «Таскомбанк» станом на 05.05.2025 існує заборгованість за Договором про надання кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct від 23.11.2023 у розмірі 115\~102,54 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 76\~955,97 грн; із заборгованості по процентам (у т.ч. прострочена) 0,86 грн, із заборгованості по комісії (в т. ч. прострочена) 38\~145,71 грн. Із наявних у матеріалах справи виписки по особовому рахунку та наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] частково сплачувала на погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 11\~927,76 грн - на погашення заборгованості по тілу кредиту, 0,24 грн - на погашення заборгованості по відсотках та 8251,63 грн - на погашення заборгованості по комісії. Всього на загальну суму 20\~179,76 грн. Суд погоджується з проведеним позивачем нарахуванням заборгованостей за тілом кредиту та відсотками, які відповідають умовам Договору про надання\~кредиту «Врегулювання\~кредитної заборгованості»\~№ 22224134_restruct від 23.11.2023 та вимогам чинного законодавства. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов такого висновку. Згідно із частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Частиною п`ятою статті 216 ЦК України встановлено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Пунктом 1.4 заяви-договору про надання кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct від 23.11.2023 передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) у розмірі 2,90 % від суми кредиту. Водночас, із змісту умов цієї заяви-договору та Додатку № 1 до цієї заяви-договору - Графіка платежів, які власноручно підписані відповідачем, вбачається, що АТ "Таскомбанк" не зазначив у них перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Позивач не зазначив у позові та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем [PERSON] при укладенні кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що при підписанні відповідачем заяви-договору про надання споживчого кредиту, відповідач розуміла, ознайомився та погодилася з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання кредитного договору була розміщена на офіційному сайті банку, в яких наявна інформація про комісію за обслуговування кредиту. Крім того, суд зауважує, що позивачем не було додано до позовної заяви публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеної на офіційному сайті банку. Позивачем також не надано доказів того, що позичальник [PERSON] частіше, ніж раз на місяць зверталася до банку за інформацією щодо кредиту. Враховуючи вказане вище у сукупності, положення пункту 1.4. заяви-договору про надання споживчого кредиту кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct від 23.11.2023, яким передбачено сплату щомісячної комісії 2,90 % за обслуговування кредитної заборгованості суперечить положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним. Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 180/1434/20, від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21, від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, від 21.02.2024 у справі № 344/3078/23, від 17.04.2024 у справі № 754/644/21. Враховуючи відсутність законних підстав на стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд доходить висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 38\~145,71 грн слід відмовити. З огляду на встановлені у справі обставини, нікчемність встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за заявою-договором про надання кредиту «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224134_restruct від 23.11.2023, суд вважає за необхідне у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину зарахувати сплачену відповідачем комісію за обслуговування кредиту в сумі 8251,63 грн в тіло кредиту. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає: заборгованість по тілу кредиту (у т. ч. прострочена) - 68 704,34 (76955,97-8251,63) грн; заборгованість за процентами (у т.ч. прострочені) 0,86 грн, а всього - 68\~705,20 грн. Вказана сума заборгованості підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк». В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. За правилами статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволені частково 60%, з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» слід стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1453,44 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial