Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

до Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, покликаючись на те, що з 15 листопада 2003 року сторони перебувають у шлюбі. Зазначають, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважають неможливим. Крім того, зазначають, що між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної доньки - [PERSON] , про що свідчить нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та утримання дитини від 04 серпня 2025 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Савицькою Т.О. \~ \~ \~ \~Представником сторін було подано до суду заяву про здійснення розгляду справи без їх участі. \~ \~ \~ \~У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому Лагодівською сільською радою Перемишлянського району Львівської області шлюбі з 15 листопада 2003 року. Вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі, у сторін народилася донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 04 серпня 2025 року між сторонами також укладено договір про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та утримання дитини. Отже, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявників знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved