Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

16.04.2025р. Акціонерне товариство Миколаївобленерго (далі - позивач) звернулося до [PERSON] (далі - відповідач) з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 10 728 грн. 05 коп. Позов обґрунтований тим, що 13.12.2024р. у Врадіївському районному суді Миколаївської області розглядалась справа № 474/1262/24 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в ході якої було встановлено, що водій [PERSON] 01.12.2024р. по [ADDRESS] керуючи транспортним засобом KIA CLARUS, д.н.з. [NUMBER] , не врахував безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений підкос електричної опори № 1 ПЛ-0,4кв Л-3 ф.4 від ТП-280195. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. б п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху. Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13.12.2024р. по справі № 474/1262/24, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до паспорту повітряної лінії 0,4кв Л-3 ф.4 від ТП-280195, поопорної схеми ПЛ-0,4 кв від ТП-280195, довідки про балансову належність ПЛ-0,4 кв ф. 4 ТП- 280195 від 26.03.2025р. - опора № 1 ПЛ-0,4кв Л-3 ф.4 від ТП-280195 на момент пошкодження входила до складу об`єкту основних засобів та знаходилась на балансі АТ Миколаївобленерго. За зазначених обставин АТ Миколаївобленерго було завдано збитку у розмірі 10 728 грн. 05 коп. Пошкоджена опора була задіяна в забезпеченні електробезпеки та надійності електроживлення споживачів електричної енергії і 03.12.2024р., згідно з наряд-допуском № 561, виконана заміна підкосу на опорі. Таким чином, посилаючись на ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, які регулюють питання відшкодування шкоди, в тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки, позивач просив стягнути з відповідача шкоду у заявленому розмірі. Представниця позивача Галюк Л.В. в судові засідання 20.06.2025р., 10.07.2025р. та 17.09.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас, 16.09.2025р. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якому вона ж дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судові засідання 20.06.2025р., 10.07.2025р. та 17.09.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком рекомендованим поштовим відправленням та через кур`єра (судовий розпорядник Врадіївського районного суду Багрін І.М.) судових повісток за адресою реєстрації місця проживання відповідача, та через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Він же по причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, з заявами, клопотаннями на адресу суду не звертався. 16.09.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленим таке. У Паспорті повітряної лінії електропередач напругою нижче 1 000в. ПЛ-0,4 від ТП-280195 АТ Миколаївобленерго філія Врадіївського району зазначено наступні загальні характеристики повітряної лінії електропередач: напруга, кВ - 0,4кВ, інвентарний номер 14783, рік побудови - 1979, дата введення в експлуатацію - 1979, протяжність лінії, км - 5,02, № трансформаторного пункту до якого приєднана лінія - № 280195, а також зазначено характеристики лінії, опор за порядковим номером 1 (капремонт, заміна - грудень 2024р.). У розділі 6 паспорта Капітальний та поточний ремонт, планові випробування та огляди міститься запис датований груднем 2024р. про вид ремонту - відбудова; найменування виконаних робіт - заміна з/б підкосу, вирів, опора, перетяг проводу; №№ опори Л №1, Л № 1, Л-4 № 2, Л-3 №2-3, Л-4 № 2-3; ПІП керівника ремонтних робіт - Сорочан М.В.; № документів на основі яких зроблені записи - 17086. Відповідно до Довідки АТ Миколаївобленерго № 04.02/01-50-77 від 26.03.2025р., станом на 01.03.2025р. на балансі товариства обліковується об`єкт основних засобів: назва об`єкта ПЛ-0,4кВ ТП-280195 селище Врадіївка, інвентарний номер 14783, дата прийняття на облік 01.06.1979р. 02.12.2024р. АТ Миколаївобленерго звернулося до Первомайського РВП № 2 НП України у Миколаївській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій зазначило обставини того, що 01.12.2024р., о 19 год. 57 хв., поступила заявка до CALL-центра про відсутність напруги на ПЛ-0,4кв Л-3 ТП-280195 по причині ушкодження укоса опори № 1 та просило прийняти заяву товариства за ст. 194-1 КК України, про що внести відомості до ЄРДР. 13.12.2024р. постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/1262/24, яка набрала законної сили 14.01.2025р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 40 800 грн. 00 коп. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 474/1262/24 відносно [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, було встановлено, серед іншого і те, що він 01.12.2024р., близько 20 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки КІА CLARUS, н/з [NUMBER] , по вул. Шкільна, 1, с-ще Врадіївка, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху та здійснив зіткнення з бетонною електроопорою ТП 195 ФЗ опора один укос, внаслідок чого Врадіївській дільниці Північного району електричних мереж Миколаївобленерго завдав матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з кошторисною документацією (Договірна ціна на будівництво відшкодування шкоди завданої АТ Миколаївобленерго пошкодженням опори № 1 Л-3/4 ПЛ-0,4кв від ТП-10/0,4кв № 195 внаслідок ДТП, що здійснюється у 2024р. станом на 09.12.2024р.; Довідка форми № КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2024р. з виконаних будівельних робіт; Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024р. форми № КБ-2в) вартість робіт по об`єкту будівництва (відшкодування шкоди завданої АТ Миколаївобленерго пошкодженням опори № 1 л-3/4 ПЛ-0,4кв від ТП-10/0,4кв № 195 внаслідок ДТП) становить 10 728 грн. 05 коп., з яких: 1) 10 728 грн. 05 коп. - всього вартість виконаних робіт по об`єкту будівництва (без ПДВ), в тому числі ПЛ-0,4кВ (будівельні роботи 8 244 грн. 09 коп. та 695 грн. 95 коп. інші витрати); 2) 1 788 грн. 01 коп. - податок на додану вартість. З виписки із Журналу обліку роботи за нарядами та розпорядженнями № 04 розпочатого 07.05.2024р. та закінченого 12.03.2025р. Врадіївської дільниці Північний РЕМ АТ Миколаївобленерго вбачається, що у ньому під номером наряду 561 наявний запис щодо місця та найменування робі наступного змісту ПЛ-0,4кВ ТП-280195 - виконано заміну підкосу на опорі № 1, робота закінчена 03.12.2024р. о 12.45 год. Встановив вказані обставини, суд приходить до наступного висновку. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 6 ст. 82 встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, при розгляді даної справи про цивільно-правові наслідки дій відповідача, стосовно якого ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не обговорює вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки збитки, заподіяні відповідачем, до теперішнього часу у добровільному порядку не відшкодовані. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved