Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Національної поліції України, Департамент патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху в якому просить: визнати за позивачем право власності на транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Скасувати арешт автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що накладений на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем №20669193370 від 12.11.2022 року ВП [NUMBER] від 04.11.2022 року, №20757149853 від 05.12.2022 року, ВП [NUMBER] від 09.11.2022 року, а також накладений в рамках виконавчого провадження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Позов обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2022 року він придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6413/22/03526 від 25 жовтня 2022 року, укладеного між ним та першою філією ПП «КОРІНТІЯ», яка діяла на підставі договору комісії №6413/22/1/013985 від 22 жовтня 2022 року, укладеного з [PERSON] , автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Вартість даного автомобіля становила 120000,00 грн та була передана відповідачу в повному обсязі перед підписанням договору. Відповідно до п. 2.2 умов договору купівлі-продажу право власності на транспортний засіб переходить до покупця в момент підписання договору. Протягом 10 днів після укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, а саме 25 жовтня 2022 року він звернувся до відповідного органу з реєстрації - Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (філія ГСЦ МВС) з метою подальшої реєстрації транспортного засобу на своє ім`я, разом з тим перереєстрація транспортного засобу в момент укладання договору здійснена не була через безпекову ситуацію в сервісному центрі та в м.Запоріжжі в цілому через військову агресію російської федерації щодо України. Разом з тим, представниками сервісного центру МВС України його було проінформовано про можливість перереєстрації вказаного транспортного засобу в будь-якому сервісному центрі на території України в будь-який час. Таким чином, обов`язок щодо реєстрації належного йому транспортного засобу в 10-денний термін після його придбання не було виконано з незалежних від нього причин. При цьому, інформація про укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу між сторонами знаходиться в базі даних МВС України. Таким чином, на момент укладення договору транспортний засіб не був арештований чи обтяжений в будь-який інший спосіб про що свідчать службові відмітки на заяві №841407296 від 25 жовтня 2022 року, виданої ТСЦ 2348 МВС України. Крім того, всі заявлені параметри транспортного засобу відповідали технічним характеристикам, про що свідчать акти технічного стану транспортного засобу від 22 жовтня 2022 року та акту огляду реалізованого транспортного засобу від 25 жовтня 2022 року. Таким чином, він належним чином виконав свої зобов`язання та розрахувався з відповідачем в повному обсязі, передавши останньому грошові кошти, а відповідач, в свою чергу, передав йому автомобіль, всі необхідні документи та комплект ключів від нього. Однак, 23 січня 2023 року в м.Дніпро інспектором взводу №2 роти №4 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та відповідно до постанови про розшук майна боржника №20669193370 від 12 листопада 2022 року, ВП [NUMBER] від 04 листопада 2022 року, №20757149853 від 05 грудня 2022 року, ВП [NUMBER] від 09 листопада 2022 року було вилучено належний йому транспортний засіб, який поставлений на зберігання на спеціальний майданчик МВС. За інформацією особи, що проводила вилучення вищевказані постанови винесені приватним виконавцем Білецьким І.М. При цьому, як свідчить акт огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу, виконавчі провадження, за якими було вилучено транспортний засіб, були відкриті 04 листопада 2022 року та 09 листопада 2022 року, тобто вже після переходу до нього права власності на автомобіль. Тому вважає, що постанови про розшук майна відповідача безпідставно містять посилання на розшук та вилучення автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , оскільки на момент їх винесення майно не перебувало у власності відповідача, а сам автомобіль повинен бути повернутим власнику. Після 04 листопада 2022 року він як власник автомобіля, позбавлений можливості здійснити за собою реєстрацію транспортного засобу, оскільки автомобіль перебуває під арештом, а з 23 січня 2023 року є тимчасово затриманим. Це в свою чергу призводить до того, що він не може використовувати транспортний засіб в повному обсязі, обмежений як власник у праві володіння, користування та розпорядження майном, що належить йому на праві власності, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів з позовом про визнання права власності та зняття арешту з транспортного засобу. Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 07.08.2024 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. На обґрунтування відзиву зазначає, що договір купівлі-продажу спірного майна було укладено між сторонами у простій письмовій формі, без дотримання порядку укладення договору купівлі-продажу автомобіля, а відтак такий договір є неукладеним та за фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. Позивач не набув право власності на спірний транспортний засіб, оскільки перехід права не був оформлений у встановленому законом порядку, тому у нього відсутнє право, яке підлягає захисту відповідно до статті 392 ЦК України. 08.08.2024 від представника третьої особи приватного виконавця Білецького І.М. адвоката Кусого А.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив. що позивач вважає себе власником транспортного засобу на підставі договору купівлі-продажу № 6413/2203526, але у встановленому порядку не зареєстрував право власності на автомобіль. Оскільки момент вчинення вказаного правочину відповідно до ст. 210 ЦК України пов`язується із державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін, а тому відсутні підстави вважати, що позивач набув права власності на автомобіль у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що: зареєстровані за неповнолітніми особами відповідно до вимог пункту 23 цього Порядку, без письмової нотаріально засвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозволу органу опіки та піклування; одержані через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмового розпорядження зазначених органів; придбані у розстрочку без надання відповідних документів про остаточний розрахунок (крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва). Забороняється перереєстрація на нового власника переданих безоплатно транспортних засобів, які зареєстровані відповідно до вимог пункту 11 цього Порядку без сплати мита та інших податків і зборів (обов`язкових платежів), передбачених законодавством під час імпорту автомобілів, без подання документів про внесення зазначених платежів. Не вважається відчуженням передача транспортного засобу іншому структурному підрозділу (територіальному органу) в межах одного органу державної влади. Таким чином, визнати за позивачем право власності на даний транспортний засіб відсутні, що вказує на необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04.03.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні року представник позивача [PERSON] адвокат Швець Д.І. позовні вимоги свого довірителя підтримав, надав пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що [PERSON] на законних підставах придбав автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] . В день купівлі автомобіля він мав намір здійснити його реєстрацію на себе, для чого звернувся із заявою до територіального сервісного центру і здійснив оплату за перереєстрацію автомобіля. Однак в цей день в м.Запоріжжі була повітряна тривога та [PERSON] не зміг завершити перереєстрацію автомобіля. Працівники центру роз`яснили, що він може завершити реєстрацію автомобіля в будь-якому сервісному центрі України. Вважає, що [PERSON] є власником автомобіля з моменту укладення договору купівлі-продажу та передачі коштів продавцю. Внесення відомостей до Державного реєстру не породжує і не встановлює права власності. На час укладення договору-купівлі продажу, арешту на автомобіль не було. Належним захистом прав позивача є скасування арешту автомобіля та визнання за ним права власності на даний автомобіль. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак до позовної заяви долучено відзив відповідача, згідно якого останній визнає факт продажу згаданого автомобіля позивачу у жовтні 2022 року, оскільки в нього були фінансові проблеми. До позивача матеріальних чи інших претензій не має, на автомобіль не претендує. Представник відповідача [PERSON] адвокат Тимощук О.І. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, зазначив право власність на транспортний засіб переходить до власника з моменту йогодержавної реєстрації, вважає договір удаваним з метою уникнення [PERSON] від виконання зобов`язань відповідно до відкритих відносно нього виконавчих проваджень, а від так у задоволені позовних вимог просить відмовити. Представник відповідача Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак 26.09.2024 надіслала на адресу суду заву про розгляд справи у їх відсутності. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа приватний виконавець Марухіна І.В. в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак 05.09.2024 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Треті особа приватний виконавець Білецький І.М., Перший правобережний ВДВС у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра ПМУЮ (м.Одеса) та Яворівський ВДВС Яворівського району Львівської області ЗМУЮ в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Суд перейшов до стадії ухвалення рішення, відповідно до абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 15:00 год 15.09.2025 року. Враховуючи, що викладення повного рішення потребує значного часу, на підставі ч.6 ст.259 ЦПК України суд обмежується складенням і проголошенням його вступної та резолютивної частини, відклавши складення повного рішення суду до 25 вересня 2025 року. 25.09.2025 проголошення повного тексту судового рішення перенесено через перебування судді у відпустці на 10:00 год 01.10.2025. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши в порядку загального позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд встановив, що 22 жовтня 2022 року між Першою філією ПП «КОРІНТІЯ» (комісіонер) в особі представника Нурієвої Л.О. та Вільшанецьким М.М. (комітент), в інтересах якого діяв [PERSON] , було укладено договір комісії № 6413/22/1/013985, відповідно до якого комісіонер зобов`язалося за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , за ціною не нижче узгодженої сторонами, а саме 120000,00 грн. 25 жовтня 2023 року між Першою філією ПП «КОРІНТІЯ» (продавець) в особі Нурєвої В.О., яка діяла на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №6413/22/1/013985 від 22 жовтня 2022 року, та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , чорного кольору, номер кузова [NUMBER] . В день укладення договору купівлі-продажу автомобіля 25 жовтня 2022 року [PERSON] здійснив оплату за перереєстрацію транспортного засобу в сумі 633,54 грн та 303,67 грн, що підтверджується квитанціями №61553 та №61557 від 25 жовтня 2022 року, а також фахівцем експертної служби МВС була сформована заява № 841407296 від 25 жовтня 2022 року про реєстрацію перереєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , однак така зареєстрована не була. 23 січня 2023 року в м.Дніпро інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області на підставі Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та відповідно до постанови про розшук майна боржника № 20669193370 від 12 листопада 2022 року, ВП [NUMBER] від 04 листопада 2022 року, № 20757149853 від 05 грудня 2022 року, ВП № [NUMBER] від 09 листопада 2022 року було вилучено належний йому транспортний засіб, який поставлений на зберігання на спеціальний майданчик МВС. Згідно з ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 4 ст.334 Цивільного кодексу України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Автомобіль є рухомою річчю. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ. Правила ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України застосовуються до нерухомих речей. Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 569/20334/21. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20 вказано, що положеннями ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до ст. ст. 6, 627, 628 Цивільного кодексу України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 9.1 даного договору купівлі-продажу передача транспортного засобу продавцем і його прийняття покупцем здійснюється після повної оплати вартості в момент підписання цього договору. Покупець набуває права власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору. Сторони не мають майнових претензій один до одного з моменту підписання цього договору. Договір він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання. Враховуючи наведене вище правове регулювання, практику Верховного Суду, умови зазначеного договору та фактичні обставини справи, суд погоджується та вважає правильними і обґрунтованими доводи позивача та його представника про те, що право власності на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] набув 25 жовтня 2022 року, а саме після оплати вартості автомобіля, підписання договору купівлі-продажу № 6413/22/00352 та фактичної передачі позивачу транспортного засобу. Щодо того, що [PERSON] після придбання даного транспортного засобу не зареєстрував його на себе у встановленому законом порядку, суд зазначає таке. Відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Згідно з п. 7 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року (Порядок № 1388), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Пунктом 8 Порядку № 1388 визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, оформлений в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку № 1388 є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5 Порядку), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб. Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18. Як зазначено вище, [PERSON] після придбання автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6413/22/03526 від 25 жовтня 2022 року, того ж дня здійснив оплату за перереєстрацію транспортного засобу в сумі 633,54 грн та 303,67 грн, а також фахівцем експертної служби МВС була сформована заява № 841407296 від 25 жовтня 2022 року про реєстрацію перереєстрацію транспортного засобу, однак така зареєстрована не була. Твердження позивача [PERSON] та його представника про те, що завершити перереєстрацію транспортного він не зміг через оголошення повітряної тривоги в м.Запоріжжі в цей день і зупинення діяльності сервісного центру з міркувань безпеки не викликають в суду сумнівів, оскільки дані обставини є загальновідомими. А в подальшому здійснити перереєстрацію автомобіля [PERSON] не зміг, оскільки на вказаний автомобіль було накладено арешт на підставі постанов приватного виконавця від 04 та 09 листопада 2022 року. При цьому, слід наголосити, що накладення арешту на автомобіль відбулось вже після укладання договору купівлі-продажу № 6413/22/03526 від 25 жовтня 2022 року та, відповідно, переходу права власності на нього до [PERSON] . Водночас, на момент продажу майна транспортний засіб був вільний від арешту, а виконавче провадження не було відкрито. Також суд зазначає, що учасники справи чи інші особи не оспорюють правомірності (дійсності) зазначеного вище договору купівлі-продажу № 6413/22/03526 від 25 жовтня 2022 року і даний договір не є предметом спору у справі, що розглядається, чи у іншій справі. А відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем доведено, що спірний автомобіль був придбаний ним у відповідача на законних підставах, отже позивач є добросовісним набувачем даного транспортного засобу, з огляду на те, що накладений арешт на даний автомобіль перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень також належить стягнути з відповідачів на користь позивача у розмірі по 807,47 гривень з кожного.

Outcome: approved