Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

09.05.2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову обґрунтовуються тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі з 25 серпня 1984 року до 12 червня 2018 року. Ними була придбана у власність квартира [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. Позивач вказує, що дану квартиру було придбано за їх спільні кошти. На даний час позивач до квартири потрапити не має можливості, відповідач веде антисоціальний спосіб життя, квартира приходить у непридатний стан. Позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.05.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в судове засідання. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах наполягають і проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Відзиву на позов не надав. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 25.08.1984 року. /а.с.9/ 12 червня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. /а.с. 14/ 03 серпня 2018 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] . Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу [PERSON] . /а.с.15/ З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.11.2004 року № 8674599, вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 26.11.2004 р. /а.с. 15/ Відповідно до статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною другою даної статті встановлене презумпція того, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 3 ст. 61\~ СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004\~\~\~ поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Суд вважає,\~що позивач\~в даній\~справі беззаперечно\~має інтерес\~до об`єкта\~нерухомого майна\~-\~ квартири [ADDRESS] , зокрема, до законного порядку володіння та користування даним майном. Водночас, оформлення майна, що в силу презумпції перебуває у спільній власності виключно на одного із співвласників значною мірою позбавляє іншого співвласника його правомочностей щодо даного майна. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що позов не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене, ст. 60, 68-71 СК України, ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved