Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням Росії на територію України вона тимчасово виїхала за межі України, для забезпечення особистої безпеки. Через зміну місця проживання, [PERSON] була позбавлена можливості особисто користуватись належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] , забезпечувати його належне зберігання, проведення технічного обслуговування та догляду. 05 липня 2023 року, з метою запобігання псуванню транспортного засобу через відсутність експлуатації, [PERSON] передала право користування та розпорядження транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченої Довіреності. В червні 2024 року [PERSON] отримала в застосунку «Дія» сповіщення щодо винесеної Постанови про адміністративне правопорушення за перевищення швидкості щодо зазначеного транспортного засобу. Цей випадок став підставою звернення до [PERSON] для вирішення ситуації, але він не надав жодних пояснень та повідомив про відчуження транспортного засобу, яке відбулося без відома та згоди [PERSON] . В подальшому позивачці систематично надходили сповіщення щодо винесених Постанов про адміністративні правопорушення за перевищення швидкості щодо транспортного засобу ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] , з приводу чого вона намагалася зв`язатися з [PERSON] , але спроби були марними, адже відповідач ігнорував її дзвінки та повідомлення, ухиляючись від відповіді та пояснення ситуації. Таким чином, [PERSON] вважає, що володіння та користування зазначеним транспортним засобом [PERSON] стало незаконним через його ухилення від виконання своїх обов`язків та в подальшому є неможливим. Позивачка просить витребувати у [PERSON] на її користь транспортний засіб ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] та стягнути з [PERSON] витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~про витребування\~майна із\~чужого незаконного\~володіння, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне Рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 26 серпня 2025 року Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15\~Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового Рішення. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Згідно з копією Свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 21011, державний номерний знак [NUMBER] , помаранчевого кольору. В ході дослідження матеріалів справи встановлено, що 05 липня 2023 з метою запобігання псуванню транспортного засобу через відсутність експлуатації, [PERSON] передала право користування та розпорядження транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченої Довіреності. Позивач стверджує, що володіння та користування зазначеним транспортним засобом [PERSON] стало незаконним через його ухилення від виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 2 частини першої\~статті 399 ЦК України\~передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Згідно зі ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 22 січня 2019 року в справі N 145/145/17 (провадження N 61-10089св18), від 06 лютого 2019 року в справі N 220/1401/16-ц (провадження N 61-21288св18). Гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Судом установлено, що позивач [PERSON] вимагає усунути порушення свого права шляхом витребування майна від особи, яка володіє її майном, оскільки відповідачем порушується її право власності. За змістом\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved