Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 13 січня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 73996638. Відповідно до умов договору відповідачу надано грошові кошти в сумі 12 500 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,15 % в день (базова процентна ставка/фіксована) та комісії за наданняч кредиту 15 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 1\~875 грн. Підписавши договір відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконав надавши відповідачці у визначені строк та сумі. [PERSON] належним чином зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із тим у нього виникла заборгованість розмір якої становить 12 500 грн та складається із заборгованість за основною сумою боргу. 26 червня 2025 рок між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого, останнє набуло права вимоги до відповідачки за вказаним договором позики. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у вказаному розмірі та понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 05 серпня 2025 року відкрито позовне провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Суд, враховуючи, що ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання також не з`явився, 11 вересня 2025 року подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73996638 (а.с. 13 зворотня сторона -20). Договір укладено в електронній формі. Так, [PERSON] електронним цифровим підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису 36124), який був надісланий їй позичальником на електронну адресу у порядку визначену ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З урахуванням вище викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення між відповідачем та первісним кредитором вказаного договору кредитної лінії в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 12\~500 грн строком на 30 днів зі сплатою 0,150% відсотки фіксована процентна ставка на день. відповідно до п. 2.2.3 Договору Позичальник підтвердив, що на момент підписання цього договору вивчив його умови та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі іна умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Позикодавця. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання\~в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується квитанцією (а.с. 23, 63-65). Судом перевірено правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором. Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст.\~1049, ч. 1 ст.\~1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок не повернення кредиту у встановлений договором строк. Також позивачем доведено розмір заборгованості 12 500 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь позивача 2 422,20 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки позов задоволено в повному обсязі. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Звертаючись до суду, позивач згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на професійну правничу допомогу та становить 3 500,00 грн. Факт надання правничих послуг підтверджується Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладеним між ТОВ "Фінпром Маркет" та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною, витягом з акту приймання-передачі надання правничої допомоги № 16-П, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. надала ТОВ "Фінпром Маркет" правничі послуги щодо вивчення справи та підготовки та подання позовної заяви у даній справі на суму 3 500 грн; платіжною інструкцією від 11 липня 2025 року про оплату правничих послуг згідно акту № 16-П на суму 350 000 грн. За наведених обставин, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в сумі 3 500 грн, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та статей 525,\~\~536,\~610,\~1046,\~1048-1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved