Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплопостачання м.Одеси» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 89962 гривень 24 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає [PERSON] та є споживачем послуг. Отримуючи послуги з постачання теплової енергії відповідач несвоєчасно сплачує вартість спожитих послуг, в результаті чого у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 89962 гривень 24 копійок.\~Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 09 травня 2025 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 16,17). 25.04.2025 року набрав чинності\~Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Суворовський районний суд міста Одеси змінено на Пересипський районний суд міста Одеси. В установлений строк відповідачем відзиву на позов не надано. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти проголошення заочного рішення не заперечував. (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив. (а.с. 19,20). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою сторони позивача. (а.с. 24). Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] , є споживачем комунальних послуг у вигляді опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . (особовий рахунок [NUMBER] ). Згідно представленого розрахунку по вказаному вище особовому рахунку КП «Теплопостачання м. Одеси» було визначено заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію станом на 01 лютого 2025р. в загальному розмірі 89962 гривень 24 копійок. (а.с. 7-10). Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо -будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача допустив прострочення оплати таких послуг на загальну суму 89962 гривень 24 копійок. При цьому відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами розрахунки заборгованості за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved