Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

10 березня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що в [PERSON] дізнався з мобільного додатку « Дія», що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, яку за даними Асоціації приватних виконавців України заміщує Приватний виконавець виконавчого округу Колечко Дмитро Миколайович перебувають матеріали виконавчого провадження № 63907836 з примусового виконання виконавчого напису № 52312 від 28.09.2020 року, що вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором у сумі 35968,90 грн. Позивач не отримував від ТОВ « Фінансова компанія « Онлайн Фінанс» будь яких повідомлень та вимог оплати боргу, як і не отримував ніяких листів чи вимог щодо виконавчого напису. Ніякої заборгованості перед ТОВ « ФК « Онлайн фінанс» він визнає і взагалі не знає, про який конкретно кредитний договір йде мова. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безпісрному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.Так, нотаріусу відповідачем не було надано оригіналу кредитного договору підписаного сторонами, оскільки такого документу не існує, та вищезгаданої виписки з банківського рахунку позивача із зазначенням номера рахунку, з сумами оборотів за дебетом та кредитом рахунку, вхідного та вихідного залишку, нотаріус позбавлений був можливості встановити безспірність вимог, у тому числі суму основної заборгованості позивача, так само як похідні суми. Отже, нотаріус без оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору та виписки по рахунку позивача зобов`язаний був відмовити відповідача у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки з відповідачем ( ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» ) позивач ніяких кредитних договорів не укладав, якщо відповідач набувв право вимоги іншого кредитора, у такому випадку має місце недоведеність переходу прав вимоги. Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості і через порушення відповідачем та нотаріусом вимог законодавства щодо підстав та порядку його вчинення. Тому позивач просить суд визнати виконавчий напис № 52312 від 28.09.2020 року, що вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія» « Онлайн Фінанс» заборгованості кредитним договором у сумі 35968,90 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача товариства з\~обмеженою відповідальністю\~« Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили, ніяких клопотань та відзиву від них не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета позову: приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Шевченко Тетяна\~Сергіївна в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета позову приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Колечко Дмитро\~Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис від 28.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №52312 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Фінансова компанія» « Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 35968,90 грн. На підставі даного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною 14 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису, ВП №63907836. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюютьсяЗаконом України «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України. Відповідност. 18 ЦК Українинотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат`передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно дост. 253 ЦК Україниперебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Також Постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса`затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 14 березня 2025 року було витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича засвідчені копії виконавчого напису № 52312 від 28.09.2020 року, що вчинений ним про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 35968,90 грн. та засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи по його вчиненню. Однак ухвалу суду не було виконано. Таким чином, оскільки ні відповідачем, ні нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем не надано документів на підставі яких вчинявся виконавчий напис, у суду в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16, 18 ЦК України, статей 50,87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ні нотаріусом, ні відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (направлення вимоги про усунення порушень). За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 28 вересня 2020 року за реєстровим №52312 щодо стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» з [PERSON] загальної суми заборгованості 35968,90 грн. таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, а також сплачено судовий збір за забезпечення позову в розмірі 605,60 грн, загалом 1816,80 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 1816,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved