Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона 15.06.2019 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 108. За час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона відвідує ясла-садок «Сонечко» в м. Надвірна Івано-Франківської області. Останнім часом відповідач добровільно не надає коштів на утримання дочки. В січні 2025 року вона зверталася до відповідача для врегулювання даного питання в позасудовому порядку, однак відповідач відмовляється надавати кошти на утримання дитини. Вона працює на посаді фармацевта в ТзОВ «Подорожник Станіслав». Без врахування податків та зборів вона отримує заробітну плату в розмірі 7100 - 7300 грн на місяць. В зв`язку з цим їй складно самій утримувати дочку. Відповідач [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , та отримує грошове забезпечення, однак інформацію про розмір грошового забезпечення їй не надає. При цьому відповідач аліменти нікому не платить, на утриманні нікого не має. Також відповідач є фізично здоровий. Зазначає, що відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дочки та на додаткові витрати, в тому числі на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, чим ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який вона одна не може забезпечити. У зв`язку із наведеним вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином, СМС-повідомленнями, шляхом надіслання судових викликів в електронному вигляді на його електронну адресу, поштовим зв`язком, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Також про обізнаність відповідача з розглядом справи щодо нього свідчить його особиста участь в судовому засіданні 25.06.2025. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.06.2019 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 108, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2019 (а.с. 7). За час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.2021 (а.с. 8). Як вбачається з Витягів з реєстру Надвірнянської територіальної громади № 2025/005417138 від 28.04.2025, та № 2025/005807933 від 06.05.2025, та акту обстеження умов проживання № 407 від 28.04.2025, позивач [PERSON] разом малолітньою дитиною [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Дочка [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері [PERSON] . Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не бере (а.с. 9, 12-13). Малолітня [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2023 зарахована та відвідує Надвірнянський ЗДО (ясла-садок) «Сонечко» Надвірнянської міської ради, що підтверджується довідкою від 28.04.2025 № 33/01-20 (а.с. 11). З довідки від 07.05.2025 № ПС000000042 вбачається, що позивач [PERSON] працюю в ТзОВ «Подорожник Станіслав» з 21.03.2024, на даний час займає посаду фармацевта. Нарахований дохід за період з 01.01.2025 по 30.03.2025 складає 37299,00 грн, сума ПДФО за вказаний період складає 6713,82 грн, військовий збір 1864,95 грн (а.с. 10). Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач на даний час проживає разом з малолітньою дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] проходить військову службу у складі ЗСУ на посаді начальника речової служби тилу логістики військової частини [NUMBER] , що підтверджується копією посвідчення про відрядження від 24.06.2025 № 180 (а.с. 30). Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності у нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. Крім того судом встановлено, що відповідач на час розгляду справи проходить військову службу у складі ЗСУ, та відповідно отримує офіційний дохід. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат: За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір за подання позивачем вказаної позовної вимоги до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги № 23 від 08.05.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АТ № 1100875 від 12.05.2025, акт виконаних робіт щодо наданих послуг від 12.09.2025, та квитанцію до прибуткового касового ордера № 02 від 12.05.2025 (14-15, 17-18). Згідно п. 4.1 договору про надання правничої допомоги № 23 від 08.05.2025 вбачається, що за надання правничої допомоги, передбаченої цим договором, клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі 4000,00 грн. за надані послуги (виконану роботу). Згідно ордеру на надання правничої допомоги серії АТ № 1100875 від 12.05.2025, адвоката Госедла О.Д. уповноважено на представлення інтересів клієнта [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги № 23 від 08.05.2025. Згідно акту виконаних робіт щодо наданих послуг від 12.09.2025 вбачається, що сторони договору підтвердили, що адвокат Госедло О.Д. передав, а клієнт [PERSON] прийняла надані послуги професійної правничої допомоги. Загальна вартість наданих послуг у фіксованій сумі складає 4000,00 грн. Оплата за надані послуги здійснена в повному обсязі. Сторони не мають будь-яких претензій одна до одної щодо наданих послуг. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 02 від 12.05.2025, позивачем [PERSON] сплачено адвокату Госедлу О.Д. кошти за надання послуг згідно договору про надання правової допомоги № 23 від 08.05.2025 в сумі 4000,00 грн. Таким чином матеріалами справи доведено, що позивачем [PERSON] фактично понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн, що підтверджується належними доказами. Вказаний розмір витрат погоджений сторонами, є доведеним та обґрунтованим. Висновки суду: Виходячи із встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, яка офіційно працює та отримує незначний дохід, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є військовослужбовцем та отримує офіційний дохід, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності у нього інших утриманців, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 13.05.2025. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 4000,00 грн витрат на правничу допомогу в користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved