Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 13 травня\~2021\~року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №\~602593. За умовами договору відповідачу було надано кошти у сумі 37\~500,00 грн. 31 січня\~2025\~року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №\~31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором №\~602593\~від 13 травня 2021 року на користь ТОВ «Факторинг Партнерс». ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі\~36\~040,01\~грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15\~765,64 грн.; заборгованість за відсотками 20\~274,37 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заявлену суму заборгованості, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій заяві просить справу слухати у його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 04 серпня\~2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між 13 травня\~2021\~року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №\~602593. За умовами договору відповідачу було надано кошти у сумі 37\~500,00 грн., строк кредиту 730 днів, кінцевий термін повернення 13 травня\~2023\~року. Фіксована процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день, всі наступні дні і до кінця строку надання кредиту 85% річних. Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.3.1. Нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Підписанням Паспорта споживчого кредиту від 13 травня\~2021\~року [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. 31 січня\~2025\~року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №\~31012025, відповідно до умов якого право вимоги за договором №\~602593\~перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс» на загальну суму 36 040,01 грн., що підтверджується реєстром боржників. Згідно з розрахунком ТОВ «Слон Кредит» заборгованості відповідача за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №\~602593 від 13 травня 2021 року станом на день формування позовної заяви становить 36\~040,01\~грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15\~765,64 грн.; заборгованість за відсотками 20\~274,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626\~ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями статей\~3,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст.\~1047\~ЦК України\~у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. [PERSON] свої зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останньої з даного приводу до суду не надходило. Відповідач не підтвердив факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подала будь-яких доказів на спростування користування наданими їй кредитними коштами. Факт переходу права вимоги до [PERSON] від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Факторинг Партнерс» підтверджується описаними вище договором надання послуги з факторингу, реєстром боржників, актом прийому-передачі та платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст.\~1077,\~1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір надання послуг з факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ «Факторинг Партнерс» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень\~ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірним кредитним договором. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом перевірено факт надання кредитних коштів, правильність нарахування тіла кредиту та встановлено, що вказані суми відповідають умовам укладеного договору. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. З огляду на те, що ТОВ «Слон Кредит» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення заборгованості в сумі\~36\~040,01\~грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15\~765,64 грн.; заборгованість за відсотками 20\~274,37 грн. Відповідач не спростувала належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості суду не надала, як і не заперечила щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі\~13000\~грн. надав договір №\~02-07/2024\~про надання правової допомоги від 02 липня\~2024\~року, який укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», де визначена вартість усіх видів послуг; заявку на надання юридичної допомоги № 286 від 02.06.2025, згідно з яким АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації (2 год.) -\~4000\~грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 год.) -\~9000\~грн. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Згідно ч.4\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Не співмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Частиною 5\~ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У зв`язку з вище встановленими обставинами, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 та від 31.07.2020 у справі №301/2534/16-ц. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» роботи (надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом вказаної роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: partial