Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.01.2025 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовна заява обґрунтована тим, що з 09.03.1994 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 02.12.2021. Вказувала, що в період шлюбу за спільні кошти 12.05.1998 придбали житловий будинок в [ADDRESS] . На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 22 грудня 2004 року земельна ділянка площею 1072 кв.м за адресою [ADDRESS] була передана у власність відповідачу [PERSON] , цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку та споруд - 1 000 кв.м, 72 кв.м для ведення особистого селянського господарства), кадастровий номер 5301364400:11:002:0089. Взамін договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Колотіловим О.М. 12.05.1998 за №193, відповідачу [PERSON] . Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, 21.06.2005 видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на об`єкт нерухомості житловий будинок А-2 площею 331.2 кв.м, сарай а5, огорожа № 1-4 на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 14.06.2005 № 290. Зазначала, що житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, придбаний в період шлюбу, за спільні кошти. На теперішній час питання про поділ будинку не врегульоване, відповідач обіцяє продати будинок, а гроші від продажу поділити порівну, однак виконання своїх обіцянок відкладає з різних причин. В поданій до суду позовній заяві просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] площею 331.2 кв.м, сарай а5, огорожа № 1-4 . Просила також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку та споруд - 1000 кв.м, 72 кв.м для ведення особистого селянського господарства), кадастровий номер 5301364400:11:002:0089, що розташована за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2025 відкрито провадження в справі. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.05.2025 закрито підготовче провадження в справі, призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 09.03.1994 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 0.12ю.2021 в справі 3\~552/5849/210, яке набрало законної сили. Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.06.2005 Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення належить житловий будинок, А-2 загальною площею 331,1 кв.м., житлова площа 119,6 кв.м. в [ADDRESS] . Встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 22 грудня 2004 року земельна ділянка площею 1072 кв.м за адресою [ADDRESS] була передана у власність відповідачу [PERSON] , цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку та споруд - 1 000 кв.м, 72 кв.м для ведення особистого селянського господарства), кадастровий номер 5310136400:11:002:0089. Відповідно до ст. ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Як встановлено судом, спірне майно, а саме: житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка набуті відповідачем [PERSON] за час перебування в зареєстрованому в шлюбі з позивачем [PERSON] . Суд приходить до висновку про обґрунтованість твердження позивача про те, що таке майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Будь-які підстави вважати, що спірне майно було придбане виключно за особисті кошти відповідача, що на спірне майно не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя відповідно до норм ст. 57 СК України, відсутні. Тому суд приходить до висновку, що житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка на якій він розташований, в розумінні норм ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК є об`єктом спільної сумісної власності сторін по справі, як подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного, оскільки спірне майно набуте під час перебування у зареєстрованому шлюбі, частки майна дружини та чоловіка є рівними, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі були домовленості щодо поділу майна подружжя, шлюбний договір, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірного будинку з земельною ділянкою. З метою захисту прав позивача необхідно визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] -2 площею 331.2 кв.м, сарай а5, огорожа № 1-4, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку та споруд - 1 000 кв.м, 72 кв.м для ведення особистого селянського господарства), кадастровий номер 5310136400:11:002:0089, що розташована за адресою [ADDRESS] , як на частку в праві спільної сумісної власності подружжя. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Частиною 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 7264,20 грн, який підлягає відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved