Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У травні 2025 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 24.09.2019 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк», Угоду про обслуговування кредитної картки та відновлювальної кредитної лінії № 631243826. Відповідно до умов вказаного кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на кредитну картку VISA Platinum з кредитним лімітом 200 000,00 грн., зі сплатою 39,99 % річних за користування кредитом, а відповідач мав сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі у строки, визначені договором. Відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 17.04.2024 року складає 294348,16 грн.., з яких: 53 310,00 грн. - тіло кредиту; 169027,83 грн. - прострочене тіло; 69958,41 грн. - відсотки за користування кредитом; 2051,92 грн. - овердрафт. 02.04.2024 року Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість Відповідачем погашена не була. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 631243826 на загальну суму 294348,16 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.05.2025 р. 25.04.2025 р. надійшов відзив від відповідача, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що між сторонами не було погоджено строку кредитування, овердрафту, нарахування процентів на прострочене тіло кредиту, а також віднесення кредиту до простроченого. За таких умов неможливо приймати наданий банком розрахунок заборгованості, який оперує цими поняттями. Відповідно до наданого Відповідачем контррозрахунку, було сплачено всього за договором 647732,00 грн., знято 770688,90 грн., фактична різниця 122956,90 грн., а згідно з розрахунком позивача різниця складає 129112,94 грн. Вважає, що позивач незаконно збільшив тіло кредиту за рахунок процентів, і правильним варіантом встановлення тіла кредиту є віднімання від всіх використаних коштів суми коштів, які сплатила Відповідач. Строк кредитного договору становив 12 місяців, тобто закінчився 24.09.2020 р., доказів його продовження не надано, а отже будь-які нарахування після вказаної дати є неправомірними. Сплата комісій за розрахунково-касове обслуговування не була узгоджена між сторонами. Також, позивач порушив принцип нарахування процентів в умовах пільгового періоду. Також, у відзиві Відповідачем поставлені запитанні Позивачу по обставинам справи. 15.05.2025 р. до суду надійшли письмові пояснення у справі від Позивача, до яких додані відповіді на поставлені Відповідачем запитання. Наполягає на задоволенні позову. 20.05.2025 р. суд ухвалив закрити підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 07.08.2025 р. В судове засідання Позивач уповноваженого представника не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач і її представник в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином про дату, час і місце судового засідання, заяв про відкладення не подавали. Враховуючи відсутність учасників справи, суд вважав можливим розглянути справу за наявними матеріалами та ухвалив перейти до стадії ухвалення рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 24 вересня 2019 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] , шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування АТ «Альфа Банк» та Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Паспорту споживчого кредиту, укладений Кредитний договір № 631243826, згідно з яким банк відкрив Відповідачу поточний рахунок з електронним платіжним засобом VISA Platinum строком дії на 5 років з моменту випуску. Ліміт кредитної лінії складав 200 000,00 грн., зі сплатою 39,99 % річних за користування кредитом, зі сплатою обов`язкового мінімального платежі 5 % від загальної заборгованості , але не менше 50 грн. дати платежів узгоджуються сторонами у Графіку, примірний графік та розрахунок сукупної вартості запропоновано навести в Тарифах. У Анкеті-заяві Відповідач підтвердив акцепт Публічної пропозиції на укладення договору з банком на умовах, розміщених на сайті, підтвердив отримання примірнику договору. Згідно з Паспортом споживчого кредиту, Відповідачу роз`яснені умови кредитування. Відповідно до умов Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (в редакції, що діяла на момент укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії), пунктом 3.4.2. Додатку №4 «Кредитні картки фізичних осіб» (далі Додаток №4), що є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» визначено, що строк користування лімітом Кредитної лінії - 365 днів, з моменту отримання Клієнтом права використання коштів Відновлювальної кредитної лінії з можливістю пролонгації дії Відновлювальної кредитної лінії (за умови прийняття Банком рішення про пролонгацію). Пункт 3.4.15 Додатку №4 після закінчення строку дії Відновлювальної кредитної лінії, який визначається відповідно до умов п.3.4.2. Розділу І цього Додатку №4, Банк має право продовжити строк дії Відновлювальної кредитної лінії у попередньому розмірі та на такий самий строк, але не більше строку дії Договору, у разі наявності таких сукупних обставин, як: сумлінне та точне дотримання Клієнтом умов Договору; та відсутності письмової заяви Клієнта щодо анулювання Відновлювальної кредитної лінії. При цьому, першим днем дії нового строку дії Відновлювальної кредитної лінії є перший календарний день наступний за останнім днем попереднього строку дії Відновлювальної кредитної лінії. Пункт 3.4.8.3 Додатку №4 Сторони погоджуються, що при виконанні зобов`язань Клієнта (окрім Клієнтів «А-Клубу») з оплати Обов`язкового щомісячного платежу першим підлягає виконання зобов`язання з оплати Обов`язкового рівного платежу. При цьому у випадку якщо станом на 17.00 за київським часом останнього операційного дня Платіжного періоду Клієнт не забезпечить наявність на своєму Рахунку суму грошових коштів у розмірі не менше суми Обов`язкового щомісячного платежу, (а) в першу чергу виконуються зобов`язання Клієнта з оплати Обов`язкового рівного платежу та (б) у випадку наявності обставин передбачених пунктом 3.4.8.4. цього Додатку №4 умови користування відновлювальною кредитною лінією змінюються на наступні: розмір ОМП, вказаного в Угоді, на один місяць користування коштами Відновлювальної кредитної лінії встановлюється 0 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією та (в) Клієнт зобов`язаний сплатити суму ОМП у розмірі 5 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією не пізніше останнього операційного дня Платіжного періоду місяця, що йде за місяцем в якому настали обставини передбачені цим пунктом. При цьому, штрафи та пені за несплату ОМП в такому разі Клієнту не нараховуються та Клієнтом не сплачуються, а проценти за користування Відновлювальною кредитною лінією нараховуються згідно стандартних Тарифів банку та списуються за рахунок встановленої Клієнту Відновлювальною кредитної лінії. Сторони також домовились, що у випадку якщо Клієнтом не буде виконана умова передбачена підпунктом (в) цього пункту починаючи з дня, що йде за днем призначеним для сплати ОМП Банк має право нараховувати та стягувати штрафи та пеню (у випадку їх наявності) за невиконання умов Договору згідно Тарифів Банку. Позовна давність за спорами включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів) тощо, становить 50 (п`ятдесят) років. Пункт 3.4.10 Додатку № 4 у разі перевищення Клієнтом встановленого Договором ліміту Відновлювальної кредитної лінії, на суму перевищення (Несанкціонованої кредитної заборгованості) нараховуються відсотки та сплачується неустойка у відповідності з Тарифами, які є невід`ємною частиною Договору. У подальшому для розрахунку чергової суми ОМП, в тому числі для повернення Несанкціонованої кредитної заборгованості, застосовуються правила визначені п.3.4.9. Розділу І цього Додатку №4. Пункт 3.4.11 Додатку №4 Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань Клієнтом на підставі Угоди, не може перевищувати половини суми, одержаної Клієнтом за Угодою. Якщо на кінець останнього операційного дня Платіжного періоду, який припадає на робочий день Банку, Клієнт не здійснив сплати суми ОМП чи Обов`язкового щомісячного платежу (за умови наявності Обов`язкового рівного платежу) та суми Несанкціонованої кредитної заборгованості (в разі її наявності), Банк вважає таку несплачену суму ОМП чи Обов`язкового щомісячного платежу (за умови наявності Обов`язкового рівного платежу) та суму Несанкціонованої кредитної заборгованості (в разі її наявності) простроченою заборгованістю Клієнта за Кредитом на наступний робочий день Банку, що йде за останнім операційним днем Платіжного періоду. У випадку якщо останній операційний день Платіжного періоду припадає на неробочий день Банку чи день якого немає в календарному місяці, Клієнт повинен здійснити сплату ОМП чи Обов`язкового щомісячного платежу (за умови наявності Обов`язкового рівного платежу) та суми Несанкціонованої кредитної заборгованості (в разі її наявності) не пізніше дня, що визначений згідно з умовами п.3.4.19 Розділу І цього Додатку № 4 при цьому заборгованість Клієнта щодо сплати суми ОМП чи Обов`язкового щомісячного платежу (за умови наявності Обов`язкового рівного платежу) та суми Несанкціонованої кредитної заборгованості (в разі її наявності) є простроченою з наступного робочого дня Банку, що йде за днем призначеним для сплати ОМП чи Обов`язкового щомісячного платежу (за умови наявності Обов`язкового рівного платежу) та Несанкціонованої кредитної заборгованості (у разі її наявності) згідно з умовами п.3.4.19 Розділу І цього Додатку № 4. За повне або часткове прострочення сплати Обов`язкового платежу/Несанкціонованої заборгованості кредитної Клієнт зобов`язаний сплатити на користь Банку неустойку в розмірі, вказаному в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору. Згідно з пунктом 2.7. Додатку № 5 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» якщо умовами Угоди передбачена сплата Комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, Банк з метою сприяння Позичальнику у виконанні ним своїх зобов`язань за Угодою, вчиняє дії на користь Позичальника по розрахунково-касовому обслуговуванню кредитної заборгованості, які полягають в наданні Позичальнику комплексу послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню кредитної заборгованості, що направлені на запобігання виникнення випадків прострочення виконання зобов`язань Позичальника за Угодою. У розділі ІV Оферти Відповідач підтвердила, що отримала всю необхідну інформацію для прийняття рішення про отримання кредиту. Використання кредитних коштів Відповідачем, нарахування процентів підтверджується банківською випискою по рахунку. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 17.04.2024 р. у Відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 294348,16 грн.., з яких: 53 310,00 грн. - тіло кредиту; 169027,83 грн. - прострочене тіло; 69958,41 грн. - відсотки за користування кредитом; 2051,92 грн. - овердрафт. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог та щодо належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Суд відхиляє наданий Відповідачем альтернативний розрахунок заборгованості, оскільки він не спростовує наданих позивачем розрахунку і виписки по рахунку, клопотань про призначення судової експертизи щодо розрахунку заборгованості, Відповідач не заявляв. Умови укладеного між сторонами кредитного договору містять розмір кредиту, строк кредитування, розмір процентів за користування кредитом, а також сплату комісії за розрахунково-касове обслуговування. Також, Позивачем дотримано правило нарахування процентів за користування кредитом у межах строку кредитування, оскільки Офертою встановлено строку дії картки - 5 років, та в Договорі передбачено можливість пролонгації Договору щороку. Встановлено, що проценти за користування кредитом нараховані у межах п`ятирічного строку дії картки, заяв про розірвання кредитного договору Відповідач не подавала. Порушення під час нарахування процентів за користування кредитом судом не встановлено. Інші заперечення Відповідача не спростовують заявлених позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором № 631243826 від 24.09.2019 на загальну суму 294348,16 грн. Як убачається зі змісту позову Позивач також просить суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 23706,33 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №922/1163/18, від 19 листопада 2019 року в справі №5023/5587/12, від 12 серпня 2020 року в справі №916/2598/19, від 27 серпня 2020 року в справі №873/2/20, від 07 вересня 2020 року в справі №910/4201/19 та від 17 вересня 2020 року в справі №904/3583/19. На підтвердження витрат Позивача на правничу допомогу до позовної заяви долучено: копію договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року укладений між АТ «СЕНС БАНК» та АО «СмартЛекс», довіреність №023784/25 від 03.02.2025 року на представництво інтересів Позивача адвокатом Кізко Л.С. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Кізко Л.С. Будь-яких інших доказів того, що Позивач поніс або має понести витрати на правничу допомогу у зв`язку зі зверненням з даним позовом до суду та у заявленому суду розмірі, матеріали справи не містять, платіжна інструкція про сплату адвокатських послуг - відсутня. Доказів приймання-передачі послуг, Реєстру боржників, як це передбачено умовами договору, суду не надано. Так само, в порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, Позивачем не надано достатніх доказів як на підтвердження наявності між позивачем АО «СмартЛекс» домовленості щодо розміру гонорару адвоката у цій справі, порядку та строків його оплати, прийняття відповідних послуг і їх обсягу, а також на підтвердження того, що позивачем понесені будь-які витрати на послуги адвоката, що є підставою для відмови у стягненні з Відповідача витрат на правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3532,18 грн.

Outcome: approved