Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 17.11.2012 року між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №78. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми різних характерів, поглядів на життя та сімейні відносини. З 2022 року шлюбні відносини між сторонами існують тільки формально, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Вказує, що з часу окремого проживання відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, не надає коштів на утримання сина та не бере участі у витратах, пов`язаних з розвитком спільної дитини, лікуванням, відпочинком тощо. Враховуючи вищенаведене, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Як встановлено по справі, 17.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ) виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №78, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 17.11.2012 року. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми\~СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Окрім цього, відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.07.2013 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого значаться [PERSON] та [PERSON] . За змістом ч. 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст.\~51\~Конституції України та ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст.\~182\~СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Беручи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, враховуючи бажання позивача, з якою проживає дитина, отримувати аліменти у вигляді части від доходу відповідача, суд вважає за необхідне призначити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у частці від його доходу. Згідно з ч. 1ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, з позовом позивачка звернулася 01.08.2025 року, то аліменти підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved