Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У січні 2025 року представник АТ "Універсал Банк" - адвокат Ушакевич М.П. звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 55 577,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 травня 2023 року між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. 19 травня 2023 року відповідач звернувся до позивача із Анкетою-заяаою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. [PERSON] своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію Банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 45 000,00 грн, що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту. Після підписання Заяви [PERSON] взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміні та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 19 травня 2023 року зі сторони [PERSON] перед АТ "Унверсал Банк" виникла заборгованість у розмірі 55 577,76 грн. Ухвалою Голосіївського районного\~суду м.\~Києва від 05 лютого 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 31 березня 2025 року цивільна справа надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Козак\~І.\~А. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 березня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 15 вересня 2025 року від [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Окрім того, просила розстрочити заборгованість у зв`язку з важким матеріальним становищем та об`єктивною не можливістю сплатити всю суму одноразово. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані учасниками справи заяви та матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При розгляді справи судом встановлено, що 19 травня 2025 року [PERSON] звернулась до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Універсал Банк". У Анкеті-заяві від 19 травня 2025 року зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця Анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ "Універсал Банк" становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До Кредитного Договору банк додав Умови та правила надання банківських послуг у АТ "Універсал Банк". Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість станом на 04 листопада 2024 року становить 55 577,76 грн, яка складається з: 55 577,76 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу Українив частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ "Універсал Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можнавважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1049 Цивільного Кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Укладений у вигляді Анкети-заяви кредитний договір, що підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним Договором від 19\~травня 2023 року в розмірі 55 577,76 грн. Вирішуючи клопотання про розстрочення виконання рішення, суд виходить з такого. [PERSON] просить розстрочити виконання рішення, посилаючись на те, що на даний час відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, яке унеможливлює одночасну виплату боргу. Суд, який ухвалив рішення, може, зокрема, надати розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні частина перша статті 267 ЦПК України). Стаття 267 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частини третя та четверта статті 435 ЦПК України). Про надання розстрочення виконання рішення вказується в резолютивній частині рішення (пункту 2 частини сьомої статті 265 ЦПК України). Таким чином, суд визнав за доцільне надати відповідачу розстрочку виконання судового рішення, беручи до уваги складну економічну ситуацію в країні, спричинену повномасштабним вторгнення Російської Федерації в Україну, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й відповідача. Ця обставина розглядаються судом як така, що істотно ускладнює виконання рішення. Суд визнав можливим розстрочення виконання судового рішення, виходячи з гуманітарних міркувань та з огляду на об`єктивні труднощі, з якими зіткнувся відповідач внаслідок складних життєвих обставин. Виконання рішення у повному обсязі негативно вплине на здатність відповідача забезпечувати себе. Суд вважає, що розстрочення виконання рішення відповідатиме завданню цивільного судочинству та сприятиме досягненню мети судового процесу - добровільному виконанню боржником своїх зобов`язань і задоволення вимог позивача. Таке рішення не призведе до значної шкоди інтересам позивача й забезпечує справедливий баланс інтересів боржника, який матиме розстрочення боргу, та позивача, який не нестиме додаткові витрати, спрямовані на примусове виконання рішення у разі добровільного виконання рішення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 3028 грн. 00 коп. Як унормовано ч.1 ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1514 грн 00 коп., а 50 відсотків, що становить 1514 грн 00 коп., стягнути на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved