Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

15.05.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на її користь аліменти на час навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 17.06.2006 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 14.09.2022. Наразі їх донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання на денній формі здобуття освіти на контрактній основі в Університеті митної справи та фінансів. Усі витрати пов`язані з проживанням, харчування, навчанням, транспортом, придбанням одягу, медичними послугами для доньки, тощо позивачка несе самостійно. Донька сторін не має власного джерела доходів, не працює, а тому не має змоги самостійно забезпечувати себе. Відповідач матеріальну допомогу доньці не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, домовитися з відповідачем не вдалося, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26.05.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Не погоджуючись з позовом, 26.06.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив в позові просив відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що їх повнолітня донька веде самостійне життя, орендує житло, підробляє у вільний час і не перебуває на утримання матері. Він добровільно надає фінансовому допомогу доньці, яка може напряму звернутися до нього, за потреби. Його участь у забезпеченні доньки є постійною і цілеспрямованою, ним сплачується половина суми за навчання доньки. Вказав, що згоден сплачувати аліменти на користь доньки до кінця навчання в твердій грошовій сумі 2000 грн, що становить 1/6 частку його доходів. Не погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки, оскільки її вимоги не обґрунтовані. Також відповідач зазначив, що сплачує аліменти на двох неповнолітніх доньок.\~\~ Ухвалою суду від 18.08.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (а.с.59). У судовому засідання позивачка наполягала на задоволенні позову, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, вважає 1/6 частка його доходу буде достатнім розміром аліментів на час навчання доньки, проте не згоден сплачувати аліменти на користь позивачки, що має платити на користь доньки. Третя особа у судовому засідання підтримала позовні вимоги позивачки, а також зазначила, що обоє батьків їй надають однакову допомогу, хоче щоб батько сплачував аліменти їй на карту, при цьому вказала, що не бажає скористатися правом на подачу позову про стягнення аліментів на її користь. Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8) та копією свідоцтва про зміну імені в частині зміни прізвища позивачки (а.с.9). Встановлено, що [PERSON] досягла повнолітнього віку та проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання осіб (а.с.7,11). Належних та допустимих доказів того, що донька сторін не проживає за місцем реєстрації суду не надано. Також відповідачем надано копію договору оренди, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який суд визнає не належним доказом, оскільки не установлено як цей документ стосується предмета доказування. Як позивачем, так і відповідачем подано докази, які свідчать про те, що обоє батьків беруть участь в утриманні доньки (а.с.12,28-29,49-54). На підставі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] навчається в Університеті митної справи та фінансів, на денній формі навчання факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин, за контактом, що підтверджується довідкою навчального закладу №12.5-30/068 від 17.02.2025 (а.с.13). Оскільки повнолітня донька сторін продовжує навчання, у зв`язку з навчанням не може працювати, суд приходить до переконання, що вона потребує матеріальної допомоги. Оцінюючи доводи відповідача про те, що він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу доньці, суд зазначає, що вказана обставина сама по собі не є підставою для відмови у позові про стягнення аліментів. З приводу посилань відповідача на те, що він бажає сплачувати аліменти безпосередньо на користь доньки, суд зазначає, що положеннями СК України не передбачено можливості платника аліментів визначати особу отримувача аліментів. Крім того, відповідач не позбавлений можливості у встановленому законом порядку ініціювати питання щодо цільового використання позивачкою [PERSON] отриманих аліментів. Також суд враховує, що у судовому засіданні донька сторін [PERSON] зазначила, що не бажає скористатися правом на пред`явлення вимоги про стягнення аліментів саме на її користь, а також 03.09.2025 подала письму заяву у якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Таким чином, доводи відповідача про сплату аліментів на користь доньки сторін суд відхиляє. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітній доньці, наявності інших обставини, що мають істотне значення, судом не встановлено, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці. Відповідач у поданому відзиві зазначив, що сплачує аліменти на двох неповнолітніх доньок, проте жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини не надав.\~ Тому такі доводи не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів. Враховуючи всі наведені обставини, зокрема потребу доньки сторін у матеріальній допомозі з боку батьків, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам доньки сторін, враховуючи, що обов`язок надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладено та

Outcome: partial