Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА») через свого представника Лебідь К.В. 21 травня 2025 року звернувся з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 440155-КС-002 про надання кредиту від 04 березня 2024 року в розмірі 62740,07 грн, мотивуючи тим, що 04 березня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 440155-КС-002, що був укладений в електронній формі, в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Відповідно до умов договору товариство надало [PERSON] кредит у розмірі 23000,00 грн на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,14893479 % за кожен день користування кредитом. Також 15 травня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №440155-КС-002, відповідно до якої товариство надало відповідачці додатково кредит в сумі 15000,00 грн, комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту складає 1500,00 грн. Однак відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, лише частково сплатила кошти на загальну суму 57293,38 грн, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 23 квітня 2025 року складає 62740,07 грн, з яких: 14893,25 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 47846,82 грн - суми прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - суми прострочених платежів за комісією; 0,00 грн суми заборгованості по штрафам, що і стало підставою звернення до суду. 28 травня 2025 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 17 червня 2025 року від представниці відповідачки, адвоката Павленко А.С., надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 04 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 440155-КС-002 про надання кредитних коштів в розмірі 23 000 гривень 00 копійок строком на 24 тижні, процентна ставка 2% в день. Протягом усього терміну кредитування ТОВ «Бізнес Позика» відповідно до наданого кредитором детального розрахунку заборгованості за кредитним договором, нараховувались відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 2 % в день. Кредитний договір був укладений 04 березня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. Таким чином, беручи до увагу суму кредиту в розмірі 23\~000, 00 грн та те, що денна ставка не може перевищувати 1% день, то розмір відсотків складає не більше 230 гривень в день. Також потрібно відзначити, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості, [PERSON] було здійснено внесення платежів для погашення заборгованості в загальному розмірі на 57\~293, 38 грн. Однак кредитором деякі внесені кошти було зараховано лише як погашення заборгованості за процентами, без врахування тіла кредиту. До відзиву представницею доданий власний розрахунок заборгованості. З огляду, на який вбачається, що [PERSON] фактично було здійснено переплату за тіло кредиту в розмірі 2748, 17 грн та наявна заборгованість за відсотками в розмірі 2432,71 грн. Однак таку переплату по тілу кредиту можливо зарахувати як сплату заборгованості по відсотках, що в результаті дає відсутність заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, отже вбачається загальна переплата за кредитним договором в розмірі 313, 46 грн. Таким чином, заявлені позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] в розмірі 62 740 гривень 07 копійок є безпідставними та необрунтованими, з огляду на що задоволенню не підлягають /а.с. 87-89/. 17 червня 2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій він заперечив проти наданого представником відповідачки розрахунку та підтримав заявлені позовні вимоги /а.с. 96-109/. Представник позивача в судове засідання не прибув, у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с. 109 зворот/. Відповідачка та її представниця в судове засідання не прибули, представниця у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи проводити без їх участі, проти позовних вимог заперечили в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві /а.с. 89/. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України не здійснювалось. Згідно із ч. 1\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 березня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», було укладено договір про надання кредиту № 440155-КС-003, відповідно до умов якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] грошові 002 в сумі 23000,00 грн на строк - 24 тижні, тобто до 19 серпня 2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом. Сторонами було погоджено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,14893479 % в день, та стандартну процентну стаку за кредитом в розмірі 2,00000000 % в день, а також комісію за надання кредиту у розмірі 3450,00 грн /а.с. 21-30/. Відповідно до п. 2 договору про надання кредиту, протягом строку процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 договору про надання кредиту встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. До укладення кредитного договору, 04 березня 2024 року [PERSON] підписано також паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування /а.с. 18-20/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 440155-КС-002 від 04 березня 2025 року в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, з якої вбачається, що клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС, відповідачка зайшла у особистий кабінет 04 березня 2024 року о 10 годині 57 хвилин, ознайомився про доступні продукти товариства, отримав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором UA-5123. Одноразовий ідентифікатор UA-5123направлявся відповідачці шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер, який вказувався нею при реєстрації на сайті. Відповідачка підписала договір одноразовим ідентифікатором UA-5123 04 березня 2024 року о 11 годині 00 хвилин /а.с. 44/. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від 04 березня 2024 року № транзакції 40954-28441-27383 вбачається, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачці на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) 23000,00 грн відповідно до кредитного договору № 440155-КС-002 /а.с. 48/ та випискою з рахунку [PERSON] , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 121-151 зворот та 154-185 зворот/ . 15 травня 2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту № 440155-КС-002, відповідно до умов якого кредит збільшується на 15000,00 грн, продовжено строк кредиту до 30 жовтня 2024 року, комісія за зміну умов договору - 2250,00 грн /а.с. 38-39/. Пунктом 7 додаткової угоди встановлено новий графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. До укладення додаткової угоди №1, 15 травня 2025 року [PERSON] підписано також паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування /а.с. 36-37/. Укладення додаткової угоди №1 підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронної додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту № 440155-КС-002 від 15 травня 2025 року, відповідно до якої додаткова угода підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA- UA-8805 /46/. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від 15 травня 2024 року № транзакції 41579-63776-61783 вбачається, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачці на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) 15000,00 грн відповідно до додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 440155-КС-002 /а.с. 49/ та випискою з рахунку [PERSON] , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 121-151 зворот та 154-185 зворот/. Після укладення кредитного договору №128718-КС-003 від 11.07.2021, він разом з розрахунковою таблицею та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» був відправлений відповідачці на її електронну пошту [INFO] , яку вказано у анкеті клієнта (а.с. 37 зворот), та розміщений в особистому кабінеті клієнта для перегляду та скачування в цілодобовому режимі без обмежень, що підтверджено паперовою копією веб-сторінки з електронної пошти [INFO] та візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору (а.с. 139 зворот, 33-34). Також відповідачці на електронну пошту були надіслані додаткові угоди разом з розрахунковими таблицями, які також були розміщені в особистому кабінеті клієнта (а.с. 140, 34 зворот - 37). Правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй Кредити в строки, передбачені Кредитними договорами. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Разом з цим, Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023, а кредитний договір № 440155-КС-002 укладено 04 березня 2024 року та 15 травня 2025 року додаткову угоду до нього, тобто після набрання чинності цим Законом, суд дійшов висновку про неправомірність застосування позивачем до споживчого кредиту денної процентної ставки, яка, відповідно до закону, не може перевищувати 1%. За таких обставин, умови укладеного між сторонами договору, передбачені п 2.4 договору, щодо встановлення стандартної процентної ставки в розмірі 2,0000000 % в день та зниженої в розмірі 1,14893479 % в день в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 440155-КС-002 від 04 березня 2024 року заборгованість [PERSON] станом за період з 04 березня 2024 року до 23 квітня 2025 року становить 62740,07 грн, комісія та відсотки закористування нараховувались до 30 жовтня 2024 року /а.с. 116/. Судом здійснено розрахунок заборгованості з такого, що розмір тіла кредиту за договором становив 23000,00 грн, з цієї суми необхідно розрахувати проценти з 04 березня 2024 року в розмірі 1 % в день до 11 березня 2024 року, з тіла кредиту в розмірі 21150,18 грн з 12 березня 2024 року в розмірі 1 % в день до 16 березня 2024 року, з тіла кредиту в розмірі 20795,72 грн з 17 березня 2025 року в розмірі 1 % в день до 29 березня 2024 року, з тіла кредиту в розмірі 18547,35 грн з 30 березня 2024 року в розмірі 1 % в день до 15 квітня 2024 року, з тіла кредиту 16202,04 грн з 16 квітня 2024 року в розмірі 1 % в день до 29 квітня 2024 року, з тіла кредиту 12763,63 грн з 30 квітня 2024 року в розмірі 1 % в день до 14 травня 2024 року, з тіла кредиту 27763,63 грн з 15 травня 2024 року в розмірі 1 % в день до 29 травня 2024 року, з тіла кредиту 27503,63 грн з 30 травня 2024 року в розмірі 1 % в день до 12 червня 2024 року, з тіла кредиту 27441,77 грн з 13 червня 2024 року в розмірі 1 % в день до 26 червня 2024 року, з тіла кредиту 26343,25 грн з 27 червня 2024 року в розмірі 1 % в день до 30 жовтня 2024 року. Загальна сума відсотків за користування кредитом за вказаним періодом з урахуванням зміни тіла кредиту становить 57986,23 грн. Відповідачкою за цей період сплачено загальну суму 57293,38 грн, з якої позивачем враховано в тіло кредиту 23106,75 грн та 5700,00 грн в комісію, таким чином залишок внесених коштів в сумі 28486,63 грн повинно бути врахована в погашення відсотків за користування кредитом (57986,23 - 28486,63 = 28486,63). Таким чином сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 14893,25 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту та 28486,63 грн суми прострочених платежів по процентах, разом 43379,88 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 440155-КС-002 від 04 березня 2024 року та додаткової угоди до нього від 15 травня 2024 року в загальній сумі 43379,88 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачем по справі при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1674,85 грн. (2422,40 грн. х 69.14%).

Outcome: partial