Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Заявниця в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою та просить встановити факт зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Суми, який проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та зник під час виконання бойового завдання 15.02.2025 у районі н.п. Дар`їно, Курська область, Російська Федерація. В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] та виконуючи бойове завдання зник безвісти, про що було повідомлено військовою частину та 10.03.2025 року внесено відповідний запис до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. З метою реалізації прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, а також для подальшого вчинення юридично значущих дій, пов`язаних із відсутністю її батька звертається до суду з зазначеною заявою. Ухвалою судді від 31.07.2025 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала та просила встановити факт зникнення безвісти [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). 31.01.2025 [PERSON] уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (а.с. 6-7) Сповіщенням [INFO] від 22.02.2025 [PERSON] повідомлено про зникнення безвісти 15.02.2025 її сина, солдата [PERSON] (а.с.5) Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , набув статус особи зниклої безвісти за особливих обставин 10.03.2025. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"роз`яснено підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до заявлених вимог заявник звертається до суду з метою реалізації прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, а також для подальшого вчинення юридично значущих дій, пов`язаних із відсутністю її батька, яких саме прав та інтересів, заявником не зазначено, як і не зазначено захист яких прав та інтересів не можливий без встановлення даного факту. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Так з наведеної норми, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", чітко вбачається момент набуття особою статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, яким є внесення відомостей до відповідного Реєстру, у даній справі з 10.03.2025. Отже, суд може встановити факт, що має юридичне значення лише у випадку не врегулювання цього питання відповідним законом. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Враховуючи зазначене, судом не встановлено підстави для встановлення факту, що має юридичне значення, про який просить заявник в судовому порядку. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення померлою, визначене у ч. 3 ст.4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" за наявності те підстав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed