Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

І. Стислий викла д позицій сторін: позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представниця адвокатка Креховецька Н.М., звернулась до суду із позовом, в якому просить: - стягувати із відповідача [PERSON] аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 8\~000 грн щомісячно; - стягнути із відповідача [PERSON] на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Останній проживає разом з нею та на даний час навчається на денній, платній формі навчання, за спеціальністю "Інженер програмного забезпечення" Фахового коледжу Університету Короля Данила, у зв`язку зі чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що проживання сина [PERSON] в м. Івано - Франківськ, купівля підручників та канцелярських товарів, оплата проїзду з/до навчального закладу є дороговартісними, у зв`язку із чим її матеріальне становище значно погіршилось. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний це робити. Повнолітній син перебуває на її повному утриманні, однак вона сама не може забезпечити сина самостійно, оскільки її заробіток є незначним. Оскільки відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований в Чеській Республіці, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина. У судовому засіданні представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Креховецька Н.М. позовні вимоги, з підстав викладених у позові, підтримала, просила їх задовольнити та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Зазначила, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 4 000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень за місцем його реєстрації, які повернусь до суду із відміткою про його відсутність за даною адресою (а.с. 28, 43), що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним його повідомленням. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був належним чином повідомленим. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 17 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Креховецька Н.М. 22.07.2025 подала заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 23.07.2025 задоволена. Судове засідання призначене 14.07.2025 було відкладено у зв`язку із неявкою в судове засідання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та відсутністю відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до наказу №02-07/188 від 02.07.2025 головуючий суддя з 04.08.2025 по 12.09.2025 (включно) перебував у щорічній основній відпустці. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності відповідача. Беручи до уваги наведені вище положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, однак в таке повторно не з`явився, сторона позивачки не заперечила щодо ухвалення заочного рішення, протокольною формою ухвали від 16.09.2025 постановлено провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією актового запису про шлюб №8, складеного 25.11.2016 (а.с. 10)) [PERSON] та відповідач [PERSON] (прізвище до зміни імені " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] (а.с. 18) [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно із копіями витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 9, 12) та відповіддю №1482962 від 17.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 22), позивачка [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані за однією адресою. Відповідно до копії довідки ректора Університету Короля Данила (м. Івано - Франківськ) від 09.05.2025 №406 (а.с. 31), [PERSON] навчається на 3 курсі Фахового коледжу УКД, на денній, платній формі навчання. Термін закінчення навчального закладу - 30.06.2026. Згідно із копією додаткової угоди №1 до Договору про надання освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра №2022/КІПЗс-52П від 29.07.2022 (а.с. 30), позивачка [PERSON] є замовницею освітньої послуги для здобувача фахової передвищої освіти [PERSON] . Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 155 700 грн (за 2025 - 2026 навчальний рік - 52 700 грн). Отже, судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , на даний час навчається на денній, платній формі навчання у Фаховому коледжі Університету Короля Данила, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги батьків. Позивачка вказує на обов`язок та можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років або до припинення навчання. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Главою 16 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 2, 3 ст. 199 СК України). При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Окрім наведеного за ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Як передбачено ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд у правовій позиції викладеній у постанові від 13.04.2021 в справі №308/4214/18 зазначив, що при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Аналізуючи обставини, що мають значення для справи в контексті згаданих норм матеріального закону та їх тлумачень суд вважає доводи позивачки є обґрунтованими. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином сторін по справі. Позивачка [PERSON] вказує на те, що син навчається, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Судом взято до уваги, що навчальний заклад в якому навчається син сторін є територіально віддаленим від місця реєстрації його місця проживання, однак, стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження понесення позивачкою витрат на проїзд сина, витрат на купівлю йому підручників та канцелярських товарів. Водночас, враховуючи викладене вище та те, що: на батьків покладено рівні обов`язки щодо надання матеріальної допомоги повнолітнім доньці чи сину, які продовжують навчання, якщо батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати та дані щодо неможливості надання допомоги сину матір`ю у матеріалах справи відсутні; те, що син сторін дійсно продовжує навчання та дійсно потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги чого сторонами не оспорювалось та не спростовано; відсутність відомостей про неможливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина відповідачем, відсутність даних про доходи матері (позивачки), прожитковий мінімум\~на одну особу, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» складає 2\~920 грн на місяць; розмір вартості навчання, суд вважає, що із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти, на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 8\~000 грн щомісячно. Такий розмір аліментів, враховуючи всі обставини встановлені судом, не слід вважати значним та таким, що призведе до значних фінансових для відповідача втрат чи істотно впливатиме на його матеріальний стан і не буде непосильним для сплати чи таким, що призведе до збагачення сина. Таким чином, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивачки, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , слід стягувати аліменти у розмірі 8\~000 грн щомісячно, стягнення аліментів необхідно розпочати з 11.06.2025 і проводити до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат між сторонами: враховуючи те, що позивачка [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, суд з відповідача [PERSON] стягує в дохід держави 1 211,20 грн. Стосовно стягнення з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Оскільки стороною позивачки не подано суду доказів про розмір понесених судових витрат, як і не заявлено про подання таких у порядку абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, дані витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 141, 181, 182, 199, 200, 201 СК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006,

Outcome: partial