Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з цивільним позовом, зі змінами, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] , заборгованість. В обгрунтування позовних вимог сторона позивача посилається на те, 20 січня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у простій письмовій формі. Відповідно до умов даного договору [PERSON] передав кошти [PERSON] за продаж земельної ділянки, площею 3,0144 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5321684900:00:004:0038 про що свідчить розписка написана власноручно відповідачем [PERSON] , а остання в свою чергу передала [PERSON] , оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 № 607684 від 29.12.2009 р., який належав відповідачу, що також підтверджується розпискою про отримання даних документів. При укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки 20 січня 2009 року між сторонами було досягнуто домовленості про всі істотні умови договору купівлі-продажу земельної ділянки, на виконання якого позивачем було сплачено обумовлену суму коштів з відповідачем, а саме 140 000 грн. 00 коп, а відповідачем було передано позивачу вищезазначений державний акт на право власності, тобто виконана умова договору в частині фактичної передачі майна. Однак, незважаючи на взяті на себе зобов`язання, не було здійснено нотаріальну реєстрацію договору купівлі-продажу, адже відповідач не з`явилась у домовлені строки до нотаріуса, при цьому не відповідаючи на телефонні дзвінки. Ухвалою суду від Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. У згаданій заяві адвокат Конюшенко М. А. зазначила, що змінені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за останньою відомою адресою проживання відповідача), повертались до суду неврученою з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «Адресат відсутній». Разом з тим, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей\~128,\~130 ЦПК України, вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання. В зв`язку з тим, що сторони не\~\~з`явилися в судове засідання, згідно зі ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, за таких обставин, ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у простій письмовій формі. Відповідно до умов даного договору [PERSON] передав кошти в сумі 140000,00 грн. [PERSON] за продаж земельної ділянки, площею 3,0144 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5321684900:00:004:0038 про що свідчить розписка написана власноручно відповідачем [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 607684 від 29.12.2009, виданого на підставі рішення Федорівської сільської ради 18.09.2002 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0144 га. Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 607684 від 29.12.2009року відповідач передала позивачу в результаті укладеного договору купівлі-продажу, що підтверджується написаною власноруч [PERSON] розпискою. [PERSON] звертався до відповідача з вимогою про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки або повернення грошових коштів, але [PERSON] жодним чином не відреагувала на звернення позивача. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~ст. 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм\~ЦК України\~завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей\~546,\~548 ЦК України\~завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини 1\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Як встановлено судом відповідач отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 140000,00 грн. згідно розписки в рахунок подальшого нотаріального договору купівлі-продажу земельної ділянки 3,0144 га в с.\~Федорівка Полтавського району Полтавської області, яка належить [PERSON] . Відповідно до ч.2\~ст. 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідачу скеровувалась вимога про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки або повернення грошових коштів. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а кошти були передані з метою укладення такого договору, то передана відповідачу [PERSON] грошова сума у загальному розмірі 140000,00 гривень є коштами, які підлягає поверненню. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17.06.2021р. у справі № 711/5065/15-ц та узгоджується із висновками цього ж суду у постановах від 09.12.2020р. у справі № 211/5994/17,від 30.01.2019р. № 461/5297/16-ц, висновками Верховного Суду України у постановах від 25.09.2012р. у справі № 6-82цс13 та від 13.02.2013р. у справі № 6-176цс12. Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язання щодо відчуження земельної ділянки площею 3,0144 га в с.Федорівка Полтавського району Полтавської області, останній повинен повернути позивачу грошові кошти в розмірі 140000,00 грн. Відповідно до частини 1\~ст. 6 ЦК України\~сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Статтями\~627,\~628 ЦК України\~визначено, що сторони вільні в укладенні договору, визначенні його умов; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Судом встановлено, що права позивача є порушеними, оскільки він не реалізував очікувань на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке відповідач зобов`язався відчужити, отримавши грошові кошти. З огляду на викладене, враховуючи безспірне право позивача на розпорядження належними йому грошовими коштами, а також той факт, що грошові кошти у будь-якому випадку підлягають поверненню, якщо договір купівлі-продажу не укладено і майно не передано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved