Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У квітні 2025 року до Київського районного суду м.\~Одеси з позовом звернулося Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі також позивач, банк), поданим в його інтересах представником Михайловою Юлією Вікторівною до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.01.2019 в розмірі 294\~148,46 грн, з яких: 212\~170,05 грн за тілом кредиту, 81\~978,41\~грн за процентами. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії на її банківський рахунок (платіжну картку). Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач зобов`язання належним чином не виконав, тіло кредиту та нараховані проценти у повному обсязі не повернув, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. У відзиві на позов представник відповідача заперечив проти його задоволення. Зазначив, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору, приєднання позичальника до договору банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Наявний розрахунок не відповідає умовам акцептованої банком оферти позичальника, відповідно до якої заборгованість перед банком повністю погашено з урахуванням вчинених позичальником платежів. У відповіді на відзив представник позивача зазначила про обґрунтованість позовних вимог, доведеність факту укладення кредитного договору та підставність розрахунку заборгованості. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 29.05.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи. Судове засідання призначалися на 19.06.2025, 10.07.2025, 25.07.2025 та в подальшому на 17.09.2025. У судові засідання представник позивача та відповідач, належним чином повідомлені, не з`явилися. Про причини неявки не повідомили. Відтак,суд уважає за можливе провести судовий розгляд за наявними матеріалами (ч.\~1 ст.\~223 ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуваль-ного технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 17.01.2019 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/н шляхом акцептування банком оферти позичальника, відповідно до якої визначено істотні умови договору, зокрема: сума кредиту (кредитної лінії) до 200\~000 грн, строк не визначено, річна процентна ставка 24\~%. За вказаним договором банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 74\~955,70 грн та 80\~314,79 грн, а всього на суму 152\~957,79 грн за період з 21.01.2019 по 07.02.2025. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання не виконав, тіло кредиту, нараховані проценти, комісійні та штрафні платежі у повному обсязі не повернув. Станом на 07.02.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за цим договором становить 294\~148,46 грн, з яких: 212\~170,05 грн за тілом кредиту, 81\~978,41\~грн за процентами. Мотиви прийнятого рішення Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору.\~ Договір\~укладається шляхом\~пропозиції однієї\~сторони укласти\~договір (оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною\~(ч.\~1,\~2\~ст.\~638\~ЦК України).\~ Відповідно до ч. 2 ст.\~639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.\~1 ст.\~1054 ЦК України).\~ Згідно з ч.\~2 ст.\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.\~1 ст.\~526 ЦК України).\~ Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас суд зазначає, що основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч.\~3 ст.\~2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи. Відповідно до ч.\~1-4 ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.\~1, 2 ст.\~13 ЦПК України). З аналізу позову та долучених до нього документів випливає, що між відповідачем та позивачем укладено кредитний договір б/н шляхом акцептування банком оферти позичальника. Будь-яких даних про ознайомлення кредитодавця та підписання ним договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» позивачем не надано. Указаний договір про банківське обслуговування до матеріалів справи не долучений. Відтак суд відхиляє нарахування позивача у виді процентів, комісії, неустойки (штрафу), овердрафту (несанкціонована заборгованість), вчинені за вказаним договором, окрім як ті, що прямо випливають з акцептованої банком оферти від 17.09.2019. Також суд відхиляє посилання позивача на умови паспорту споживчого кредиту, оскільки останній, в розумінні ст.\~9 Закону України «Про споживче кредитування», носить ознайомчий характер. Не можна ототожнювати паспорт споживчого кредиту з укладеним кредитним договором, оскільки їх умови можуть різнитися. Далі, з аналізу наданих суду розрахунку позивача та випискою про рух коштів за картковим рахунком відповідача випливає, що за період з 21.01.2019 по 07.02.2025 відповідач скористалася кредитною лінією та перерахувала зі свого карткового рахунку (використала кредитні кошти) у розмірі 74\~955,70 грн та 80\~314,79 грн відповідно, а всього на загальну суму 152\~957,79 грн. При цьому, загальна сума коштів, яка сплачена відповідачем в погашення заборгованості за договором становить 220\~050 грн. Нараховані на залишок тіла кредиту проценти в розмірі 24\~% обраховуються в сумі 10\~732,11 грн. Відтак сума коштів, сплачена відповідачем, повністю покриває заборгованість за кредитом. З цього приводу суд відмічає, що розрахунок позивача про нарахування заборгованості містить такі включення як комісія за РКО, неустойка (штраф), овердрафт (несанкціонована заборгованість) тощо, які безпідставно зараховувалася позивачем до тіла кредиту разом з нарахованими процентами. Отже, в подальшому, мало місце безпідставне збільшення тіла кредиту та подвійне нарахування процентів на нього, що не відповідає умовам укладеного кредитного договору. Відповідно до ч.\~1,\~3 ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: dismissed