Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

07 липня 2025 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 серпня 2023, актовий запис № 844, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Підставою позову позивач зазначає те, що між сторонами припинені шлюбні відносини, відсутнє взаєморозуміння. Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 23 серпня 2023\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем.\~За час\~шлюбу у\~них народилася\~донька:\~ [PERSON] , [INFO] . Вказала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, ми втратили один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. У них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності та не змогли налагодити сімейні стосунки. Сім`я фактично розпалася із червня 2024 року. Спільного домашнього господарства не ведеть, сімейних стосунків не підтримують та проживаємо за різними адресами. За таких обставин збереження сім`ї та примирення з відповідачем не можливе, оскільки всі кроки для примирення були невдалими, а тому наш шлюб необхідно розірвати. Термін для примирення прохає суд не надавати. Спору про розподіл майна із відповідачем на даний час не має. Неповнолітня донька залишається проживати з матір`ю. На підставі викладеного позивачка просила суд шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2023\~року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 серпня 2023, актовий запис № 844 розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, в позові просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідач судове засідання повторно не з`явився, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з повернутого до суду поштового повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик [PERSON] до суду на 09:00 год 28.08.2025, останній не отримав судову повістку, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та на 13:30 год 18.09.2025 не отримав судову повістку. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подав. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280\~ЦПК\~України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно із ч. 1ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Глобине, Глобинського району, Полтавської області, Україна та [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Глобине, Глобинського району, Полтавської області, Україна, уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 серпня 2023 року, актовий запис № 844, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.7). Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося. Спільного домашнього господарства сторони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн

Outcome: approved