Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . 16 січня 2012р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №11-б/3. Відповідно до даного договору позивач як виконавець послуг повинен здійснювати обслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території за вказаною адресою, а споживач зобов`язаний своєчасно вносити оплату таких послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. На підставі договору позивач нарахував відповідачці плати за користування послугами, однак відповідачка оплату житлово-комунальних послуг не здійснювала. Позивач зазначає, що 10 та 11 липня 2023р. ним Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31 серпня 2022р., яке набрало законної сили 13 квітня 2023р., передано Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ПМ-Б» будинок по [ADDRESS] з документацією на багатоквартирний будинок. Зважаючи на такі обставини, з 1 липня 2024р. позивач фактично припинив надавати послуги відповідачці, у зв`язку з чим, розрахунок заборгованості відповідачки здійснено за період з 1 листопада 2019р. по 30 червня 2023р. включно. Посилаючись на те, що відповідачка не здійснювала платежі на оплату житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] у сумі 34 931,60 грн. з яких 20 223,87 грн. основного боргу, 4 992,99 грн. інфляційних втрат та 9 714,74 грн. 3% річних. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 28.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 26.05.2025 до суду від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Рішенням установчих зборів, затверджених протоколом №1 від 23.07.2021, було створено ОСББ «ПМ-Б». Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 08.09.2021 було внесено запис в Єдиному державному реєстрі про створення ОСББ «ПМ-Б». Рішенням загальних зборів ОСББ «ПМ-Б» було вирішено, що управління ОСББ «ПМ-Б» здійснюватиметься шляхом самозабезпечення через статутні органи ОСББ «ПМ-Б» та прийнято рішення про припинення правовідносин із обслуговуючою компанією ТОВ «ЖЕК-ПМ». Вказує, що зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 31.08.2022 та постановою Верховного Суду від 14.06.2023 у справі 910/2349/22. Відповідач зазначає, що управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] здійснювалось ОСББ «ПМ-Б». З моменту зміни форми управління багатоквартирним будинком, ТОВ «ЖЕК-ПМ» не надавало [PERSON] послуг з утримання будинку, а протиправна відмова ТОВ «ЖЕК-ПМ» від передачі ОСББ «ПМ-Б» документів на такий будинок в період з вересня 2021 по червень 2023 не створює юридичних підстав для безпідставного збагачення шляхом стягнення на користь ТОВ «ЖЕК-ПМ» платежів з співвласників будинку за послуги, які фактично не надавались. Сплата всіх внесків та платежів здійснювалась відповідачем на рахунок ОСББ «ПМ-Б». 30.05.2025 до суду від представника позивача надійшла Відповідь на відзив. Позивач ще раз звертає увагу суду на те, що ТОВ «ЖЕК-ПМ» передав будинок на обслуговування до ОСББ 10.07.2023 та 11.07.2023. У зв`язку з передачею ОСББ будинку, 06.07.2023 р. ТОВ «ЖЕК-ПМ» звернувся з листом до ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо припинення нарахування електричної енергії та 25.01.2024 року було повторно направлено листа щодо припинення нарахування. Рішенням Господарського суду м. Києва №910/419/24 від 29.04.2024 встановлено, що станом на 10.07.2023 не було укладено договору між ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОСББ «ПМ-Б». Тобто, позивач вказує на те, що новостворене ОСББ «ПМ-Б» не могло надавати будь-які послуги по утриманню будинку, адже не мало укладених договорів на постачання електричної енергії та водопостачання. Такі договори між ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», ПРАТ АК «Київводоканал» та ОСББ «ПМ - Б» про надання відповідних послуг були укладені після 10.07.2023. Відтак, зазначає, що ОСББ «ПМ-Б» не надавало послуг до 10.07.2023 з обслуговування житлового будинку та прилеглої прибудинкової території. Позивач звертав увагу суду на те, що послуги з утримання будинку та прилеглої прибудинкової території надавалися фактично до 01.07.2023. В свою чергу, відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась, не надала суду доказів на підтвердження того, що вона зверталась до позивача з приводу ненадання чи надання неналежної якості комунальних послуг. Посилання відповідача на ненадання позивачем за спірний період послуг по утриманню будинку не підтверджено належними доказами. Крім того, відсутні докази, що житловий будинок передавався на баланс ОСББ до 01.07.2023 . 06.06.2025 до суду від представника відповідача надійшли Заперечення на відповідь на відзив, в яких сторона відповідача зазначає, що позивач протягом двох років протиправно ухилявся від виконання норм закону та не передавав документи на будинок до моменту примусового виконання рішення суду держаним виконавцем. Відповідач заперечує проти доводів позивача, оскільки управління будинком не здійснюється позивачем з моменту прийняття рішення співвласників про управління шляхом самозабезпечення та припинення правовідносин із обслуговуючою компанією ТОВ «ЖЕК-ПМ», а не з моменту передачі документів на будинок. Вказує, що зі змісту наданої ТОВ «ЖЕК -ПМ» довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що позивачем нараховувалась заборгованість [PERSON] у фіксованому розмірі, однак при цьому ані зміст вказаної довідки, ані зміст позовної заяви не містять відомостей, за які саме послуги нарахована та заявлена до стягнення сума заборгованості. Водночас ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» формує належні до сплати суми щомісячно, в залежності від кількості спожитої електричної енергії, а тому такі суми відрізняються. Таким чином, доводи позивача про відсутність укладеного договору між ОСББ «ПМ-Б та ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» є необґрунтованими, оскільки не стосуються предмету спору. На спростування доводів позивача щодо не надання [PERSON] відмови від наданих послуг, представник відповідача вказує, що припинення правовідносин відбулось шляхом прийняття рішення співвласників та додаткової індивідуальної відмови відповідача не потребується. Вказує, що відповідач дійсно не зверталась до ТОВ «ЖЕК-ПМ» протягом спірного періоду, оскільки на той час правовідносини були припинені. Необґрунтованими також вважає доводи позивача з приводу того, що [PERSON] не підтвердила жодним доказом ненадання ТОВ «ЖЕК-ПМ» за спірний період послуг по утриманню будинку. Так, обов`язок доведення вищезазначеного факту покладається на сторону, яка пред`являє вимоги. Разом з тим, заявляючи свої позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] , ТОВ «ЖЕК-ПМ», як на підтвердження факту надання послуг, посилається лише на складену ним в односторонньому порядку довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку. Відтак, зважаючи на викладене, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 24.06.2025 до суду від представника позивача надійшло Клопотання про долучення доказів - відповіді №2/6 від 02.06.2025 на адвокатський запит представника відповідача Луценка Н.О. №22-05/25-1 від 22.05.2025 до ОСББ «ПМ-Б». У вищезазначеній відповіді ОСББ «ПМ-Б» вказало, що ОСББ «ПМ-Б» було проведено загальні збори та вирішено здійснювати управління будинком шляхом самозабезпечення та припинення правовідносини із ТОВ «ЖЕК-ПМ», про що листом було повідомлено колишнього управителя ТОВ «ЖЕК -ПМ». 03.07.2025 від представника позивача надійшли Додаткові пояснення, в яких він вказує, що ОСББ «ПМ-Б» фактично не міг до 10.07.2023 надавати послуги з обслуговування багатоквартирного будинку через відсутність укладених договорів ОСББ з постачальником електроенергії та води. Саме позивач надавав послуги до 01.07.2023 з обслуговування житлового будинку, а відповідач свої зобов`язання сплачувати надані послуги не виконав. Твердження відповідача, що його заборгованість за спірний період (з 01.11.2019 по 30.06.2023) перейшла новоствореному ОСББ «ПМ-Б» є хибним, не відповідає дійсності і жодного документу на підтвердження вказано не надано. Зазначає, що жодних звернень від відповідача, повідомлень або листів щодо припинення сплати у зв`язку зі створенням ОСББ та укладенням відповідних договорів позивач не отримував. 18.07.2025 року від представника позивача надійшли Додаткові пояснення, в яких зазначено наступне. Представник позивача зазначає, що договір про надання послуг був чинним до 30.06.2023, оскільки від відповідача не надходили повідомлення про припинення дії Договору. Так, в пункті 6.12 Договору визначено, що дія Договору автоматично продовжується на наступний період, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення дії договору. Посилається на те, що між КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «ЖЕК-ПМ» були укладені договори постачання теплової енергії у гарячій воді №8383154; 8383150; 8383151. На виконання умов вищевказаних договорів сторона позивача долучає щосезонні корінці нарядів до заявок про підключення/відключення опалення будинку відповідно до початку та закінчення теплового сезону в період з 2022 по 2023 роки. 28.07.2025 ухвалою Подільського районного суду м. Києва залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПМ-Б» до участі у справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, пояснень, заперечень не подавала. У судовому засіданні 17 вересня 2025р. представник позивача вимоги позовної заяви підтримала. Пояснювала суду, що позивач надавав послуги до 30 червня 2023р. включно. У відповідачки [PERSON] не було будь-яких скарг щодо неотримання послуг, або претензій щодо якості їх надання. Позивач звертався до відповідачки з досудової вимогою, яка залишилася без реагування. Заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, виникла ще у 2019р., тобто задовго до того, як було прийняте рішення про створення ОСББ. Представник позивача звертала увагу суду на те, що договори з компаніями, які надавали комунальні послуги, були укладені з ОСББ у 2023 році. До дати укладення цих договорів, ОСББ не могло надавати будь-які житлово-комунальні послуги, будинок не міг залишатися без обслуговування, відтак, на підставі раніше укладених договорів з позивачем у будинок, де розміщена квартира відповідачки, надавалися послуги саме позивачем. Саме за фактично спожиті комунальні послуги, які надавалися позивачем, відповідачка [PERSON] повинна сплатити заборгованість. Представник позивача звертала увагу суду також на те, що в матеріалах справи міститься відповіді на адвокатський запити, в яких «Київтеплоенерго» повідомляє, що правовідносини з позивачем припинило лише в 2023р.. У судовому засіданні 17 вересня 2025р. представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Щодо доводів позивача про відсутність скарг від [PERSON] , звертав увагу суду на те, що після створення у 2021р. ОСББ, [PERSON] не повинна була мати будь-яких відносин з позивачем, відтак і не повинна була скаржитись позивачу щодо неотримання послуг, адже абсолютно не визнає будь-які правовідносини з позивачем після 2021 р. Звертав увагу суду на те, що після створення ОСББ у 2021 році позивач згідно імперативної норми закону зобов`язаний був передати документи на будинок до ОСББ, відповідачка відмовляється сплачувати на користь позивача будь-які платежі, адже правові підстави надавати будь-які послуги у будинок, де було створено ОСББ, були відсутні, а відтак, відсутні підстави стягувати будь-яку плату за житлово-комунальні послуги. Щодо розміру заборгованості, звертав увагу суду на те, що предметом стягнення згідно позовної заяви є заборгованість, яка виникла з 1 січня 2022р.. Звертав увагу суду на розрахунок, наданий позивачем (а.с.13-14), де станом на 1 січня 2022р. значиться заборгованість 3466,95 грн., нарахування 1155,65 грн., та вже в січні цього року здійснена оплата в розмірі 3466,95 грн., борг 0 грн. Потім позивачем нараховується заборгованість. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 424048154 від 24.04.2025 року власником квартири [ADDRESS] є відповідач. Позивач надавав [PERSON] послуги з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території на підставі укладеного 16 січня 2012р. між ТОВ «ЖЕК-ПМ» та відповідачкою [PERSON] Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №11-б/3. Згідно з доводами позивача, відповідач не сплачувала за надані житлово-комунальні послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим, за нею утворилась заборгованість, що становить 20 223,87 грн. за період з 01.11.2019 по 30.06.2023. Відповідачка [PERSON] заперечує проти стягнення з неї заборгованості саме на користь ТОВ «ЖЕК-ПМ», посилаючись на те, що всі права та обов`язки стосовно керування будинком перейшли до ОСББ «ПМ-Б» з моменту його реєстрації - з 08.09.2021, а тому відповідачка вважає, що з цієї дати позивач не має права вимагати стягнення заборгованості, що, на думку відповідача, підтверджується рішеннями суддів по справі №910/2349/22. Позивач заперечує проти доводів відповідача, виходячи з того, що будинок було передано позивачем ОСББ «ПМ-Б» 10.07.2023 внаслідок виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/2349/22, а відтак, останнім днем надання послуг позивачем відповідачу є червень 2023 року. Вирішуючи даний спір, суду належить з`ясувати, чи має позивач право вимоги до відповідачки, зважаючи на створення ОСББ "ПМ-Б". У цьому контексті, судом встановлено, що рішенням установчих зборів, затверджених протоколом №1 від 23.07.2021 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПМ-Б". Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.09.2021 було внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПМ-Б". Рішенням загальних зборів ОСББ "ПМ-Б", яке оформлено протоколом №30/09 від 16.10.2021, було вирішено, зокрема, що управління (утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) ОСББ "ПМ-Б" здійснюється шляхом самозабезпечення через статутні органи ОСББ "ПМ-Б" та прийнято рішення про припинення правовідносин із обслуговуючою компанією Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕК-ПМ". Листом за вих. №1/09/21 від 23.09.2021 ОСББ "ПМ-Б" повідомив ТОВ "ЖЕК-ПМ" про створення ОСББ та звернувся до ТОВ "ЖЕК-ПМ" з пропозицією співпраці та проханням на підставі ст. ст. 6, 21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" надати примірник технічної та іншої, передбаченої законом документації на будинок: секція Б1, Б2, Б3, Б4 по [ADDRESS], а також надати документ, на підставі якого будинок було прийнято в експлуатацію, технічний паспорт і план інженерних мереж. ОСББ "ПМ-Б" звернувся з листом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив сприяти у врегулюванні ситуації, яка склалася з ТОВ «ЖЕК-ПМ» в частині виконання останнім зобов`язань з передачі об`єкту, що перебував на обслуговуванні. У лютому 2022 року ОСББ "ПМ-Б" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "ЖЕК-ПМ", в якій просило зобов`язати відповідача передати позивачу документи на багатоквартирний будинок секція Б1, Б2, Б3, Б4 по [ADDRESS] Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/2349/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 та постановою Верховного Суду від 14.06.2023, позовні вимоги задоволено повністю та зобов`язано ТОВ "ЖЕК-ПМ" передати ОСББ "ПМ-Б" документи на багатоквартирний будинок секція Б1, Б2, Б3, Б4 по [ADDRESS]. 10.07.2023 та 11.07.2023 ТОВ «ЖЕК-ПМ» на виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/2349/22 від 31.08.2022 передано ОСББ «ПМ-Б» будинок з документацією на багатоквартирний будинок секція Б1, Б2, Б3, Б4 по [ADDRESS], що підтверджується Актом державного виконавця. У конкретній справі між сторонами було укладено Договір, відповідно до умов якого позивач надає послуги, а відповідач зобов`язується сплачувати надані послуги за адресою квартири. Позивач припинив нарахування плати за обслуговування будинку та прибудинкової території з 1 липня 2023р., коли передав документи на будинок до ОСББ «ПМ-Б». До липня 2023р. новостворене ОСББ «ПМ-Б» не мало укладених договорів на постачання електроенергії та водопостачання, а відтак, не могло бути виконавцем послуг. Фактичним виконавцем послуг був позивач, що не спростовано відповідачем та доводиться матеріалами справи. Відомостей про те, що житловий будинок передавався на баланс ОСББ «ПМ-Б» до 01.07.2023 матеріали справи не містять. Відповідачка як власник квартири у будинку була споживачем послуг з його утримання. Послуги з утримання будинку та прилеглої прибудинкової території надавалися фактично до 01.07.2023. Відповідачка від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась; не надала суду доказів на підтвердження того, що вона зверталась до позивача з приводу ненадання чи надання неналежної якості комунальних послуг. Відповідно до ч 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За приписами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Положеннями п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач належним чином виконав умови договору, адже, у строки та в порядку надав споживачеві житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Матеріалами справи доводиться, що лише з липня 2023 року позивач припинив надавати послуги утримання будинку на виконання рішення суду від 31.08.2022 у справі №910/2349/22 про зобов`язання вчинити дії. Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно надавались послуги відповідачу у період з 01.11.2019 по 30.06.2023 заборгованість за який, згідно розрахунком позивача, складає 17 549,75 грн. Доводи відповідача про те, що послуги припинили надаватись з моменту реєстрації ОСББ «ПМ-Б», суд відхиляє як такі, що не відповідають приписам наведеного законодавства та фактичним обставина справи. Відповідачем належними доказами вищевказаний розрахунок не спростовано, інший розрахунок сторонами не надано. З огляду на викладене, враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 17 549,75 грн. підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент ухвалення рішення не надав документів, які свідчили про сплату вказаної заборгованості, а також, не надав доказів неотримання ним вищенаведених житлово-комунальних послуг чи оформлення у встановленому порядку відмови від їх отримання, не спростував належними та допустимими доказами наданого позивачем розрахунку спірної заборгованості, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог про стягнення суми основного боргу, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення 17549,75 грн. заборгованості підлягають задоволенню. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 8 491,30 грн 3% річних та 4 368,95 грн. інфляційних втрат. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем здійснено нарахування сум 3% річних та інфляційних втрат поетапним методом, де базою нарахування визначено всю суму заборгованості по поточний місяць надання послуг включно, а періодом - поточний місяці оплати комунальних послуг. Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, що міститься у позові, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 8 491,30 грн 3% річних та 4 368,95 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи все вказане вище, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. Відповідач просить суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску позовної давності. Позивач заперечує проти вказаних доводів відповідача, виходячи з того, що прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України було зупинено перебіг строків позовної давності на час карантину та війни. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 258, ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц виснувала, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, останній раз Законом України № 3891-IX "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" по 09.11.2024. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020. Таким чином, з урахуванням заяви відповідача щодо застосування строку позовної давності, заборгованість за комунальні послуги може бути стягнута з відповідача за період з 02.04.2017 по теперішній час, а відтак, суд залишає заяву про застосування строків позовної давності без задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Outcome: approved