Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості до відповідача\~ [PERSON] , вказуючи в обґрунтування позовних вимог, що у власності АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» (рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих №667 від 26.11.1975р., і №869 від 03.10.1977р.) перебуває гуртожиток\~ [ADDRESS] , загальною площею 5812 м.кв. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. 11.12.2023 з [PERSON] \~було укладено договір оренди кімнати №41-2023. П.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого\~постановою КМУ від\~20.06.2018\~року №498 передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.\~Згідноп.2.1\~договору оренди кімнати № 41-2023 від 11.12.2023 Орендар вносить плату за оренду кімнати, нараховані комунальні послуги, енергоносії на розрахунковий рахунок орендодавця до останнього дня місяця, що слідує за розрахунковим. Згідно п.п.2.2 вказаного договору вартість оренди складає 50 грн за 1 кв.м, що у сумі складає 835 грн за орендовану кімнату.\~ [PERSON] \~не виконує обов`язки, покладені на неї чинним законодавством, починаючи з червня 2024 року по жовтень 2024 року включно, не оплачує вартість оренди та комунальні послуги. Загальна сума боргу за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги складає: 2 847,67 грн.\~ [PERSON] \~не є працівником AT «КСЗ», добровільно погасити заборгованість за користування жилою площею в гуртожитку та за комунальні послуги не бажає, а тому позивач AT «КСЗ» змушений звернутися до суду для захисту порушеного права та стягнення заборгованості з оплати оренди\~та комунальних послуг. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати оренди та комунальних послуг у розмірі 2\~847 грн 67 коп., відшкодування витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 5\~000 грн та судовий збір у розмірі 3\~028 грн. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 15 липня 2025 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Назаренко В.В., згідно якого відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими достатніми та достовірними доказами і такими, що не підлягають задоволенню. 11.12.2023 року між АТ «КСЗ» та [PERSON] було укладено договір оренди кімнати №41-2023, відповідно до якого Позивач надав в оренду кімнату №32, корпус «Б» у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2.2 цього договору Стороно домовились, що вартість оренди складає 835 грн. в місяць. Відповідач направила Позивачу заяву про розірвання договору оренди з 31.10.2024р. та фактично не користується житловим приміщенням з цієї дати. Позивач у позові стверджує, що Відповідач з червня 2024 року по жовтень 2024 року включно не оплачує вартість оренди та комунальні послуги. Загальна сума боргу складає 2 847 грн 67 коп., що на думку Позивача підтверджується довідкою про заборгованість боржника. Дійсно, до позову додано Розрахунок заборгованості станом на 01.06.2025р. на російській мові. Із зазначеного розрахунку не вбачається наявність боргу Відповідача. Так зазначений розрахунок здійснений за період з червня по жовтень 2024 року. За даними позивача за цей період нараховано до сплати 5 697 грн. 68 коп. (квартплата - 926,70 грн.; вода і каналізація 85,85 грн.; електроенергія - 473,44 грн.; ліфт - 23,43 грн.; вивіз побутових відходів - 13,26 грн.; оренда 4 175 грн.). Водночас Відповідачем сплачено 5 900 грн. (в червні 2024 р. 3 100 грн.; в серпні 2024 р. 2 800 грн.). Таким чином, згідно розрахунку Позивача за період з червня по жовтень 2024 року Відповідачем сплачена Позивачу сума коштів, яка перевищує на 202 грн. 32 коп. Зазначену у розрахунку перед таблицею фразу «Задолженность на 01/06/2024 3 049,99» та фраза після таблиці «Задолженность на 01/06/2025 2 847,67» вважає нічим не обґрунтованим припущенням Позивача та недостатнім доказом наявної заборгованості [PERSON] перед АТ «КСЗ». На виконання обов`язку із оплати орендної плати та комунальних платежів згідно п.3.2.6 Договору оренди кімнати №41-2023 від 11.12.2023р. [PERSON] за період дії договору з 11.12.2023 року по 31.10.2024 року на розрахунковий рахунок Позивача було здійснено шість платежів на загальну суму 14 900 грн 00 коп., а саме: 31.01.2024р. 5 000 грн.; 31.03.2024р. 2 500 грн.; 26.04.2024р. -1 500 грн.; 18.06.2024р. 3 100 грн.; 12.08.2024р. 1 600 грн.; 13.08.2024р. 1 200 грн., що підтверджується квитанціями. З огляду на зазначене, [PERSON] за Договором оренди кімнати №41 2023 від 11.12.2023р. виконала грошові зобов`язання із оплати орендної плати за кімнату у гуртожитку та оплати комунальних платежів в повному обсязі. Вимоги Позивача у стягненні 2 847 грн.67 коп. є безпідставними, не підтверджуються документально та не підлягають задоволенню. Крім того, відповідачем [PERSON] були здійснені поліпшення орендованого приміщення, поміняні вхідні двері та відшкодовано попередньому орендарю [PERSON] 88 000 грн. у рахунок техніки та ремонту кімнати, що підтверджується розпискою. Розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 5 000 грн Відповідач вважає неспівмірним із ціною позову у сумі 2 847 грн.60 коп. Тобто вартість правничої допомоги значно перевищує ціну позову, та на думку відповідача не підлягає стягненню. Відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 17 липня 2025 року представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що згідно довідки АТ «КСЗ» про заборгованість з житлово-комунальних послуг Відповідача [PERSON] , що проживала в гуртожитку [ADDRESS] , за період з грудня 2023 по жовтень 2024 року, Відповідачу усього було нарахована сума за житлово-комунальні послуги у розмірі 17 747,67 грн. Відповідачем за вказаний період з грудня 2023 по жовтень 2024 було здійснено оплату за житлово-комунальні послуги у розмірі 14 900,00 грн., що підтверджується Відповідачем наданими у відзиві на позовну заяву копіями платіжних інструкцій. Таким чином, заборгованість Відповідача за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , у період з грудня 2023 по жовтень 2024 складає: 17 747,67 грн. (нарахована сума за житлово-комунальні послуги) - 14 900,00 грн. (здійснена оплата за житлово-комунальні послуги) = 2 847,67 грн. (сума заборгованості Відповідача за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , у період з грудня 2023 по жовтень 2024). Стосовно тверджень Відповідача про те, що нею було здійснено поліпшення орендованого приміщення, поміняні вхідні двері та відшкодовано попередньому орендарю [PERSON] 88 000,00 грн. в рахунок техніки та ремонту кімнати, зазначив, що про такі обставини відносин між Відповідачем [PERSON] та [PERSON] , Позивачу АТ «КСЗ» взагалі нічого не відомо. Твердження Відповідача про поліпшення орендованого приміщення, поміняні вхідні двері та відшкодування попередньому орендарю [PERSON] 88 000,00 грн. в рахунок техніки та ремонту кімнати, що підтверджується розпискою, взагалі не має жодного відношення до предмету спору та вказаної справи, а тому залишаються Позивачем без уваги. Вважає, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем 02 вересня 2025 року подано до суду письмові пояснення, у яких зазначено, що Договором №41-2023 від 11.12.2023 (оренди кімнати) не встановлено інших сум оплати, крім 835 грн вартості оренд кімнати №32 площею 16,7 кв.м. Відповідно до п.3.1.3 Договору Орендодавець Позивач по справі зобов`язаний був доводити до відома Орендаря встановлений тариф на житлово-комунальні послуги згідно витрат на утримання гуртожитку. До Відповідача не доводилася інформація про розмір відшкодування комунальних послуг, які зазначені у наданій довідці на 01.11.2024р. до відповіді на відзив. Позивачем ніде не зазначено про те, яким чином та з якої дати Відповідач має знати про вартість комунальних послуг, які мав сплатити. Також не надано первинних документів на підтвердження витрат на утримання гуртожитку, як на підставу нарахувань, та/або зазначенням факту обліку комунальних послуг лічильником. Сама по собі довідка видана Позивачем не є первинним документом підтвердження заборгованості Відповідача з відшкодування комунальних послуг. Крім того, Відповідач зазначає, що не проживала у орендованій кімнаті, оскільки жила та працювала у Польщі. З дати укладення договору [PERSON] заїхала на один день в Україну 14.03.2024р. та повернулася в Польщу. Приїжджала на два тижні з 01.06.2024 по 14.06.2024 під час відпустки на роботі, коли дійсно проживала у гуртожитку. Потім приїхала 02.11.2024, коли написала заяву про розірвання Договору з 01.11.2024р. Як зазначалося Позивачем у позовній заяві, відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Припускає, що Позивач не нараховував комунальні послуги з липня по жовтень 2024 року саме на підставі зазначеної статті. Згідно із повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16.09.2025р. щодо перетинання державного кордону України гр. [PERSON] за період з 01.11.2023 по 01.11.2024 р., відповідач за вказаний період перебувала в Україні: з 14.03.2024 по 23.03.2024р. 9 дн.; з 02.06.2024 по 12.06.2024р. 10 дн.; з 06.08.2024 по 14.08.2024р. 8 дн.. Весь інший час [PERSON] перебувала закордоном, у орендованій кімнаті не проживала та комунальними послугами електроенергії та водопостачання не користувалась, тому вважає нараховану заборгованість безпідставною. З урахуванням наведених доводів відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача до суду надано відповідь на письмові пояснення, у яких зазначено, що згідно п. п. 3.1.3 п. 3.1 розділу 3 договору оренди кімнати № 41-2023 від 11.12.2023 зобов`язання сторін, Орендодавець зобов`язаний доводити до відома Орендаря встановлений тариф на житлово-комунальні послуги згідно витрат на утримання гуртожитку. Відповідно до п. п. 3.2.2 п. 3.2 розділу 3 Орендар при укладенні вказаного договору вважається таким, що ознайомлений з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, внутрішнього розпорядку гуртожитку, санітарними і протипожежними правилами. Таким чином, Орендар Відповідач при укладенні вищевказаного договору була ознайомлена з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, внутрішнього розпорядку гуртожитку, санітарними і протипожежними правилами. В той же час, вищевказана інформація стосовно встановленого тарифу на житлово комунальні послуги згідно витрат на утримання гуртожитку доводиться до відома орендаря шляхом розміщення на інформаційному стенді, який знаходиться у холі гуртожитку, а тому твердження представника Відповідача, що до Відповідача не доводилася інформація про розмір відшкодування комунальних послуг є неправдивим та не відповідає дійсності. Твердження представника Відповідача про те, що Відповідач не проживала у орендованій кімнаті, оскільки жила та працювала у Польщі, не має відношення до предмету спору та вказаної справи, а тому залишаються Позивачем без уваги. Вважає, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача Гнатенко С.І. підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Зазначив, що при укладенні договору оренди відповідач була ознайомлена з його умовами, обов`язком оплати комунальних послуг та до виникнення заборгованості відповідач [PERSON] такі послуги оплачувала, жодних питань щодо нерозуміння тарифів чи нарахувань у неї не виникало. Довідка про заборгованість формується бухгалтерією та на переконання позивача є належним підтвердженням виникнення заборгованості й її розміру. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , її представник адвокат Назаренко В.В. у судовому засіданні підтримали доводи письмового відзиву, відповідач зазначила, що зверталася до коменданта гуртожитку з приводу перерахунку з оплати електроенергії, відповіді не отримала. Нею було відшкодовано вартість ремонту кімнати попередньому орендарю, що підтверджується розпискою. Також, представник відповідача пояснив, що відповідачкою визнається обов`язок зі сплати вартості оренди у розмірі 835 грн, яка нею оплачена. Вважають, що послуги ліфта, вивезення відходів перекриваються за рахунок коштів, вже сплачених відповідачкою. В укладеному договорі оренди не деталізовано порядок обліку послуг, нарахувань і повідомлення орендаря про відшкодування за комунальні послуги, тощо. Акт прийому-передачі до договору оренди з фіксацією показів лічильників відсутній. Надані довідки про розмір заборгованості та оголошення на стенді вважають неналежними доказами, тобто, всі нарахування є припущенням позивача. У задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради №667 від 26.11.1975 та № 869 від 03.10.1977 ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» належить гуртожиток на 537 місць в кварталі [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Статтею 129\~ЖК\~України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою про вселення на надану жилу площу в гуртожитку. 11.12.2023 року між АТ \~«Кременчуцький сталеливарний\~завод» та\~ [PERSON] було укладено договір №41-2023 оренди кімнати № 32, корпус Б, загальною житловою площею 16,7 кв.м, в гуртожитку по [ADDRESS] . Відповідач не є працівником АТ «Кременчуцький сталеливарний завод». Згідно ст.\~130\~ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року N 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 15\~Примірного положення\~про користування\~гуртожитками,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~20\~червня 2018\~року N\~498\~передбачено,\~що особи,\~які проживають\~у гуртожитку\~на умовах\~договору найму\~(оренди),\~вносять плату\~за таке\~проживання відповідно\~до умов\~договору.\~Плата за\~проживання у\~гуртожитку включає: витрати\~на оплату\~житлово-комунальних\~послуг (послуги\~з управління\~гуртожитком,\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~гарячої води,\~централізованого водопостачання,\~централізованого водовідведення,\~постачання та\~розподілу природного\~газу,\~електричної енергії,\~послуги з\~поводження з\~побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в\~абзаці першому\~пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Статтею 66\~ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі\~статтею 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.2.1 договору оренди кімнати № 41-2023 від 11.12.2023 орендар вносить плату за оренду кімнати, нараховані комунальні послуги, енергоносії на розрахунковий рахунок орендодавця до останнього дня місяця, що слідує за розрахунковим. Згідно п.п. 2.2 вказаного договору вартість оренди складає 50 грн за 1 кв.м, що у сумі складає 835 грн за орендовану кімнату. Відповідно до п.п. 3.2.6 вказаного договору орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату, плату за утримання будинку, комунальні послуги, енергоносії на розрахунковий рахунок орендодавця. В порушення зазначених норм закону та договору, відповідач зобов`язання не виконувала, в результаті чого станом на 01.06.2025 заборгованість перед АТ «Кременчуцький сталеливарний\~завод» за користування жилою площею в гуртожитку та за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , складає 2 847,67 грн., яка утворилася в період з червня 2024 року по жовтень 2024 року включно, що підтверджується розрахунками заборгованості житлово комунальних послуг, наданих позивачем. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що за спірний період часу у червні 2024 року відповідачу нараховано: квартплати - 185, 34 грн, вода та водовідведення 85,85 грн, електроенергія - 473, 44 грн, ліфт 23, 43 грн, збирання та видалення побутових відходів 13,26 грн, оренда 835 грн, всього 1 616, 32 грн. У період з липня по жовтень 2024 року нарахування складають: квартплата 185, 34 грн, та оренда 835 грн, всього 1 020, 34 грн на місяць. Всього за період часу з грудня 2023 року по жовтень 2024 року відповідачу нараховано 17 747, 67 грн, сплачено 14 900,00 грн, що також підтверджується наданими відповідачем копіями платіжних інструкцій, досліджених в судовому засіданні. Сума заборгованості станом на 01 листопада 2024 року складає 2 847, 67 грн. Наданий позивачем розрахунок не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами повністю або частково, не наведено відповідного контррозрахунку. На підтвердження позовних вимог, а саме доведення до відома орендаря інформації стосовно встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги, позивачем також надано до суду фото холу гуртожитку та інформаційного стенду. Як встановлено судом, 31 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася на адресу заступника директора з кадрових питань та побуту Р. Винника із заявою про розірвання договору оренди з 31 жовтня 2024 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що відповідач належним чином не вносила плату за оренду кімнати, комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надала суду доказів на спростування вказаної заборгованості та її розміру, чи доказів того, що заборгованість виникла не з її вини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та необхідність їх задоволення. Заперечуючи проти позовних вимог позивача відповідач зазначає, що заборгованість нарахована безпідставно, оскільки вона у спірний період часу виїжджала за кордон, в орендованій кімнаті не проживала та комунальними послугами електроенергії та водопостачання не користувалась. До матеріалів відзиву відповідачем надано до суду повідомлення Державної прикордонної служби України від 16.09.2025 з наявною інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] у період з 01.11.2023 по 01.11.2024, згідно якої наявні відомості щодо в`їзду [PERSON] 14.03.2024 року, виїзд 23.03.2024 року, в`їзд 02.06.2024 року, виїзд 12.06.2024 року, в`їзд 06.08.2024 року, виїзд 14.08.2024 року, тощо. Згідно із п.6 ч.1 ст.7 Закону України споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Разом із цим, відповідно до п.п. 3.2.6 вказаного договору орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату, плату за утримання будинку, комунальні послуги, енергоносії на розрахунковий рахунок орендодавця. Тобто, у даному випадку відповідачем не укладались договори про надання комунальних послуг із їх постачальником, а укладений із орендодавцем договір оренди кімнати у гуртожитку не передбачає умови щодо неоплати вартості комунальних послуг за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні. Відповідачем сплачувалось у визначеному договором порядку послуги до червня 2024 року, що останньою в судовому засіданні не заперечувалось. Довідка про розмір заборгованості, надана позивачем, відображає часткові нарахування за комунальні послуги у червні 2024 року, у період часу з липня по жовтень 2024 року включно проводились нарахування з орендної плати та квартплати, що відповідає умовам укладеного договору. Доводи відповідача щодо здійснення поліпшення орендованого приміщення, заміні дверей, та відшкодування згідно розписки попередньому орендарю [PERSON] 88 000 грн. у рахунок техніки та ремонту кімнати суд не бере до уваги, як такі, що не стосуються предмету доказування у даній цивільній справі. Інші доводи сторони відповідача не спростовують висновків щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог, яких дійшов суд. За таких обставин, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України слід\~стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 3 028 грн. Згідно з ч. 1 ст. 15\~ЦПК України учасники\~справи мають право користуватися\~правничою допомогою. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133\~ЦПК України судові\~витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну\~правничу допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на\~правничу допомогу\~з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання\~правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141\~ЦПК України розмір\~витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Як вбачається з матеріалів справи, 02 травня 2024 року між позивачем\~ АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія «Житніков, Бороденко і партнери» було укладено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги. Сторонами погоджено перелік послуг, що входять до складу правової допомоги, їх вартість, та сплачено 5 000 грн за адвокатські послуги, зазначені в листі-повідомленні про прийняття доручення клієнта згідно договору про надання правової допомоги від 02.05.2024, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 90474 від 16.06.2025. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У письмовому відзиві відповідачем зазначено про неспівмірність на його думку витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн, заявленою до відшкодування, із ціною позову у сумі 2 847 грн. 60 коп. Відповідач вважала що вартість правничої допомоги значно перевищує ціну позову, та не підлягає стягненню. Представником відповідача у судовому засіданні зазначено, що дана справа з огляду на предмет позову є малозначною та нескладною, сума витрат на правову допомогу є неспівмірною із ціною позову, тому на переконання сторони відповідача має складати 1000 грн. При визначенні суми витрат на допомогу адвоката, що підлягає розподілу, суд зауважує, що у відповідності до принципів та критеріїв розподілу судових витрат заявлена представником позивача сума витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн є неспівмірною і непропорційною до предмета спору. Підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, тощо. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги клопотання відповідача та його представника про зменшення витрат на правову допомогу, тривалість розгляду справи, складність цієї справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та критерій розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, розмір витрат позивача на допомогу адвоката, що підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, необхідно зменшити з 5000,00 грн до 2500,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved