Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач КП «Теплоенергетик» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданні послуги з постачання теплової енергії, вказавши на обґрунтування позовних вимог, що КП «Теплоенергетик» КМР» відповідно до «Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, Закону України "Про теплопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надає споживачам послуги з постачання теплової енергії, при цьому, відповідач [PERSON] була споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , що надавалася до вказаного житла постачальником КП «Теплоенергетик» КМР» за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2022 року. Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили в фактичні договірні правовідносини. Крім того, зазначив, що 30 листопада 2022 року будинок за адресою: [ADDRESS] було відключено від мереж централізованого постачання теплової енергії, однак за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надану послугу за вказаний період в розмірі 10 544 грн. 90 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку, 3% річних становить 373 грн. 22 коп., індекс інфляції становить 1 440 грн. 73 коп. Крім того, зазначив, що на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» до тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не враховуються витрати, які включаються до складу плати за абонентське обслуговування. КП «Теплоенергетик» КМР» запровадило окрему плату за абонентське обслуговування. Вона нараховується всім споживачам, з якими укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. З 1 березня 2022 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» КМР» становить: 35,19 грн. на місяць з ПДВ; з 01.07.2022 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» КМР» становить: 36,88 грн. на місяць з ПДВ; з 01.12.2022 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» КМР» становить: 38,07 грн. на місяць з ПДВ; з 01.01.2024 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» КМР» становить: 42,94 грн. на місяць з ПДВ. Розрахунок абонентської плати проведено відповідно до Закону України від 09.11.2017 №2189-V1І1 «Про житлово-комунальні послуги» зі змінами та доповненнями та враховуючи вимоги постанови Кабінету Міністрів України №808 від 21 серпня 2019 року "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами". З огляду на викладене вище, позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості з урахуванням 3% річних та індексу інфляції відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, що становить 12 358 грн. 85 коп., а також понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 02 червня 2025 року відкрито позовне провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Позивач КП «Теплоенергетик» КМР» про день та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відповідач [PERSON] про день та місце судового розгляду справи повідомлялася судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Крім того, клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до суду також не надходили, а так само не надходило від відповідача будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву на позов, на підставі чого справа розглянута судом за наявними у ній доказами. Окрім того, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що КП «Теплоенергетик» відповідно до «Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надавав споживачам послугу з постачання теплової енергії, зокрема, і за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» та затвердження статуту у новій редакції», Комунальне підприємство «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (скорочене найменування - КП «Теплоенергетик» КМР»). Крім того, судом встановлено, що 30 листопада 2022 року будинок [ADDRESS] , було відключено від мереж централізованого постачання теплової енергії. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Аналогічно, якщо жиле приміщення в будинку (квартирі) належить громадянинові на праві приватної власності плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.162 ЖК України). Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Відповідно до ч.13 ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 зазначеного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 1 частини 3статті 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача теплової енергії, на своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Аналогічний обов`язок міститься в п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, згідно зазначених норм Законів споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач КП «ТЕПЛОЕНЕРГЕТИК» КМР» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання, яка виникла за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2022 року, за об`єктом нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 10 544 грн. 90 коп., а також в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, 3% річних в розмірі 373 грн. 22 коп. та індекс інфляції в розмірі 1 440 грн. 73 коп. В свою чергу, судом зазначається, що в матеріалах справи відсутні належні докази проживання відповідача [PERSON] та фактичного споживання відповідачем теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , а так само відсутні докази, які б підтверджували зареєстроване право власності відповідача [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна, або ж належні докази правомірного володіння та користування відповідачем на відповідній правовій підставі зазначеним об`єктом нерухомого майна. Крім того, судом зазначається, що згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання особи Управління державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, зареєстрованої судом 30.05.2025 року за вх. №16711, наданої на запит суду в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, в реєстрі Кропивницької територіальної громади інформація стосовно декларування/реєстрації місця проживання, - [PERSON] відсутня. За адресою: [ADDRESS] дана громадянка не зареєстрована, що також підтверджується відповіддю ВОМІРМП Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Центрально- південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, наданої на запит суду та зареєстрованою судом 28.05.2025 року за вх. №16208. Поряд з цим, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене вище, беручи до уваги, що належні докази права власності відповідача [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , проживання в ній та споживання теплової енергії за вказаною адресою у період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2022 року, - відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3028 грн. сплаченого позивачем при пред`явленні позову до суду, враховуючи, що в задоволенні позову позивачу було відмовлено, залишити по фактично понесеним.

Outcome: dismissed