Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

АТ «УКРСИББАНК» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 11.10.2017 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту з правилами №11493674000. За умовами договору позивач надав [PERSON] кредитні кошти у загальній сумі 270 662,90 грн. шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, а відповідач зобов`язалась щомісячно повертати кредит у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти, повернути кредит у повному обсязі не пізніше 31.08.2027, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Виконання зобов`язання за договором забезпечено договором поруки із відповідачем [PERSON] згідно Договору поруки № 270841 від 11.10.2017. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачі, однак, не надали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 13.01.2025 утворилась заборгованість за спірним договором в розмірі 184 515,31 грн., які позивач просив стягнути на користь банку. Окрім задоволення позовних вимог банк просив присудити на свою користь судовий збір. Загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 було прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», яке є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Позивач в процесі розгляду позов підтримав. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористались. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.10.2017 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту з правилами №11493674000. Підписавши договір, [PERSON] погодилась з викладеними у договорі та у Правилах споживчого кредитування умовами, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 та розміщені на сайті банку https://ukrsibbank.com/ (п. 1.1.1. кредитного договору). Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. За договором [PERSON] отримала кредитні кошти у загальній сумі 270 662,90 грн. шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника. Факт отримання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 0618596171 від 12.10.2017. Відповідач зобов`язалась повернути кредит у повному обсязі не пізніше 31.08.2027, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п. 1.1, 1.2. Договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язалась з 01 по 25 число кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 15,00 % річних та у порядку, встановленому п.1.2.9 Кредитного договору та п.1.3 Правил. Виконання зобов`язання за договором забезпечено договором поруки із відповідачем [PERSON] згідно Договору поруки № 270841 від 11.10.2017. Відповідно до п. п. 1.1.-1.5 Договорів поруки поручитель зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення кредиту, сплати процентів, у межах сум, встановлених п.1.3. договору, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Своїм підписом відповідачі повністю та безумовно прийняли умови договорів банку. Договори не оспорені. Відповідачі встановлених договором термінів повернення наданого кредиту не дотримались. Станом на 13.01.2025 заборгованість за кредитним договором становить 184 515,31 грн., з яких: 125 796,30 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 50\~400 грн. 50 526,14 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 34 167,91 грн. з 01.12.2022 по 31.12.2024; 8 192,87 \~ \~ \~ \~грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок відповідачами спростований. З метою досудового врегулювання спору АТ «Укрсиббанк» 29.06.2023 на адресу відповідачів були направлені вимоги щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 5485. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачі, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобов`язань не виконали. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобов`язанню підлягає стягненню з відповідача в розмірі згідно заявлених позовних вимог. ч. 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судовий збір, сплачений позивачем (платіжна інструкція № 0023999747 від 14.01.2025) відповідає ставкам судового збору, визначеного Законом України «Про судовий збір» та підлягає присудженню на його користь в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved