Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У січні 2025 року представник ТОВ «Явір-Житлобуд -2» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 18056, 96 грн., 3% річних - 105, 52 грн., інфляційне забезпечення боргу - 51, 25 грн. та судові витрати. Позовну заяву мотивує тим, що позивач є власником нежитлового приміщення №305 у будинку за адресою: [ADDRESS] . 07.12.2018 року між сторонами було укладено договір №1305 про надання послуг з утримання будинків і сопруд та прибудинкових територій. Зобов`язання позивачем по Договору виконуються в повному обсязі, проте відповідач не виконує повністю свої зобов`язання по договору та не вносить плату за надані послуги . Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, основна заборгованість відповідача за період з 01.06.2021 року по 31.01.2024 року становить 18056, 96 грн. Крім того у відповідності до ст. 625 ЦК України просить стягнути інфляційне збільшення суми боргу за весь час прострочення - 51, 25 грн., три відсотки річних від прострочення суми - 105, 52 грн. Ухвалою суду від 17.06.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що відповідач є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] (кольцова) 14-У, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власонсті на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.07.2016 року. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Явір-Житлобуд-2» є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] . 07.12.2018 року між ТОВ «Явір-Житлобуд-2» та [PERSON] укладено договір №1305 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача за період 01.06.2021 року по 31.01.2024 року становить 18056, 96 грн. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість за несплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування заборгованості, не доведено відсутність заборгованості за несплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, іншого розрахунку заборгованості на спростування наданого позивачем розрахунку не надано, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що судом встановлено суму заборгованості з оплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне збільшення за період з 01.06.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 105, 52 грн. та 3% річних у розмірі 51, 25 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00грн., та витрати на на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн., які підтвердженні актом від 24.12.2024 року приймання-передачі наданих послуг по договру №16/12/24-Л305 про надання правничої допомоги від 16.12.2024 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved