Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

28.05.2025р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7290479 від 06.03.2024р. в розмірі 34250 грн, з яких 10000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 23250 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1000 грн прострочена заборгованість за комісією. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надала. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 16 вересня 2025 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 06.03.2024 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7290479 (далі кредитний договір). Згідно з умовами пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4, 1.5.1 кредитного договору сторони домовились, що відповідачу надається кредит в сумі 10000 грн. на задоволення потреб строком на 105 днів (15 днів пільговий період та 90 днів поточний період) зі сплатою 1,7 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом в пільговий період та 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом в поточний період, комісією за надання кредиту 10% одноразово від суми кредиту, який він має повернути до 19.06.2024 року /а.с. 7-12/. Згідно з Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7290479 від 06.03.2024 року, сторони погодили графік платежів, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість кредиту складає 34250 грн /а.с. 13/. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із пунктом 6.1. вищезазначеного договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору). Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. Анкета-заява на кредит № 7031639 від 04 січня 2024 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан» /а.с. 15/ Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «636785» підписав електронний кредитний договір, що підтверджується довідкою про ідентифікацію /а.с. 14, зворот/, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *91. Відповідно до платіжного доручення № 124823911 від 06.03.2024 р., ТОВ «Мілоан» 06.03.2024 року виконано свої зобов`язання за договором та перераховано на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано в договорі, кредитні кошти в сумі 10000 грн /а.с. 16/. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цими договорами не виконував, у визначені цим договором строки кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив, внаслідок чого у відповідача за розрахунком позивача утворилась заборгованість, що станом на 30.04.2025 року склала 34250 грн, з яких 10000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 23250 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1000 грн прострочена заборгованість за комісією /а.с. 17, зворот/. Слід зазначити, що 29.07.2024 р. між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Фактор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» право грошової вимоги за договором № 7290479 від 06.03.2024 року щодо відповідача /а.с. 18-23/. Відповідно до п.6.2.3 цього договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1. цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників (Додаток №2) відповідно до п.8.3.2 договору. Сума придбання (відступлення) прав вимоги складає 1749475 грн 37 коп. (п.7.1 договору). Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (п.6.2.4). ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» за відступлення права вимоги за договором відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 року суму 1749475 грн 37 коп., що підтверджується платіжною інструкцією /а.с. 29/, а також між сторонами договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024р. підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників /а.с. 27, зворот/. Таким чином, відповідно до витягу з реєстру боржників, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 7290479 від 06.03.2024 року /а.с. 29, зворот/. Про зміну кредитора за кредитним договором [PERSON] був повідомлений ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» шляхом направлення йому претензії на поштову адресу. /а.с. 28/. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Зі змістом ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за договором, незважаючи на те, що строк повернення кредиту вже настав. Проте, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми відсотків за користування кредитом в межах заявленого позивачем періоду стягнення /а.с. 16, зворот-17/, суд виходить з наступного. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України N 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон N 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону N 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону N 3498-IX). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:\~ протягом перших 120 днів - 2,5 %;\~ протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1 %. Як встановлено вище, що відповідач отримав кредитні кошти 06.03.2024 року, тобто після набрання чинності Законом\~ № 3498-IX. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір відсотків за користування кредитом не мав виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. Виходячи з викладеного, проценти підлягають розрахунку наступним чином: за період з 06.03.2024 року по 22.04.2024 року в розмірі 9910 грн. (в межах заявлених вимог),\~ за період з 23.04.2024 по 19.06.2024 року в розмірі 8700 грн. (10000 x 1.5 x 58 : 100). Загальна сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача становить 18610 грн. Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за договором про споживчий кредит № 7290479 від 06.03.2024 року, то такі підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з п. 4 ч.1 ст 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються також комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору сторонами було обумовлено одноразову сплату комісії за надання кредиту в розмірі 10% від суми виданого кредиту в розмірі 1000 грн. Аналізуючи умови договору, суд приходить до висновку про правомірність встановлення одноразової комісії за надання кредиту у даному договорі, та відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», для визнання цих договірних умов нічемними, як таких, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом. Відповідний висновок не суперечить правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. А тому позовні вимоги зі стягнення комісії за надання кредиту в сумі 1000 грн за кредитним договором є правомірними. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву, заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження. З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, комісії суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором у загальному розмірі 29610 грн. На думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково у вказаному розмірі.\~ Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2094 грн 16 коп.

Outcome: partial