Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

02.04.2025 суд отримав позовні заяви позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] , які надалі після залучення до участі у справі третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , надання належних розрахунків і об`єднання усіх 3-х позовних заяв в одне провадження, містять такі позовні вимоги: 1.1. Стягнути з відповідача на користь позивачки 228420,28 грн пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей сторін (третіх осіб) [PERSON] , який народився [INFO] , і [PERSON] , який народився [INFO] . Позивачка зазначає, що відповідач неналежно сплачував і не сплачує аліменти на утримання вказаних дітей сторін за судовим наказом Семенівського районного суду\~Полтавської області від 19.12.2017 № 547/1382/17 про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в органі державної виконавчої служби. Заборгованість за аліментами станом на 01.01.2025 складає 228420,28 грн. Нарахована на підставі ст. 196 Сімейного кодексу України пеня у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів у кілька разів перевищує заборгованість за аліментами. Ураховуючи обмеження пені сумою заборгованості за аліментами просить стягнути пеню 228420,28 грн, яка відповідає сумі заборгованості за аліментами на утримання 2-х синів сторін; 1.2. Стягнути з відповідача на користь позивачки 33054,17 грн додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , які нараховують 16054,67 грн витрат на лікування сина і 16999,50 грн витрат на придбання для сина ноутбука. Позивачка зазначає, що кожна з вказаних сум є половиною понесених нею загальних витрат на лікування сина і на придбання йому ноутбука. Ноутбук придбано 27.12.2024 для забезпечення розвитку здібностей сина під час його навчання з 01.09.2024 у Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка". Параметри і модель ноутбука вибрані з огляду на потреби у користуванні програмами для архітектури і можливостями подальшої модернізації ноутбука. 1.3. Стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 3028,00 грн щомісяця у зв`язку з продовженням сином сторін [PERSON] навчання у Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка", починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання чи досягнення сином 23 років. Відповідач має мінливий заробіток але може допомагати сину упродовж навчання сина у ВУЗі. Добровільно відповідач допомоги сину у зв`язку з навчанням не надає. Відзивами на позови відповідач [PERSON] повністю заперечував проти сплати пені за аліментами і половини вартості ноутбука. Вказав, що тривалий час має значні захворювання хребта, переніс кілька операцій, ще має потребу у хірургічному втручанні. Аліменти повністю не сплачував через відсутність достатнього доходу і відсутність постійного місця роботи. Окрім синів [PERSON] і [PERSON] відповідач ще має у другому шлюбі дочок [PERSON] та [PERSON] , на утримання яких сплачує аліменти. Також він має на утриманні дружину [PERSON] . Вважає придбання ноутбука необґрунтованою витратою. [PERSON] є надто потужним для потреб сина, ноутбук є ігровим. Придбання ноутбука не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] визнає позов у частині сплати 16054,67 грн як половини вартості витрат на лікування сина [PERSON] ; частково визнає позов у частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання у сумі 1514,00\~грн, що є половиною прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Третя особа Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) представника у судове засідання не направляв, суд не отримував його можливого пояснення у справі. У судовому засіданні Позивачка [PERSON] .Орел повністю підтримала позов у частині стягнення пені. Наголосила, що за законом має право на стягнення відповідної пені, вважає, що відповідач свідомо вводив її тривалий час в оману щодо обіцянок повністю платити аліменти для утримання синів. Відповідач мав і має неофіційний дохід від зварювальних робіт. Відповідач не ініціював зменшення розміру аліментів хоча водночас посилається на низку захворювань і не має інвалідності. Не надав доказів щодо витрат на своє лікування. Всі свої доходи позивач спрямовує на 2-х дочок від другого шлюбу і на свою 2-гу дружину, обмежуючи у такий спосіб у коштах своїх 2-х синів від першого шлюбу. Із 11.04.2025 позивачка перебуває на обліку як безробітна. Позивачка [PERSON] та син сторін [PERSON] погодилися із запропонованим позивачем розміром аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання у ВУЗі у сумі 1514,00 грн щомісяця. Позивачка [PERSON] .Орел наголосила, що ноутбук придбано за порадою викладача ВУЗу, у якому навчається син сторін [PERSON] . Навчання в архітектурі потребує певних параметрів ноутбука для роботи зі спеціальним програмним забезпеченням. Кошти сплачувала зі своєї банківської карти. Сини сторін [PERSON] та [PERSON] повністю підтримують позов щодо стягнення пені за аліментами. Відповідач [PERSON] ствердив визнання ним позову щодо сплати половини вартості лікування і 1514,00 грн аліментів щомісяця на утримання [PERSON] у зв`язку з його навчанням. Проти стягненні пені заперечує, оскільки не мав і не має можливості сплачувати аліменти у повних сумах. Раніше та інколи зараз займається ремонтом дрібної техніки. Він раніше виконував зварювальні роботи, але за станом здоров`я не може цього зараз робити. Із 07.07.2025 працевлаштувався у ТОВ "Агріс". Мав намір оформити землю у спадщину і надалі продати її задля сплати коштів синам [PERSON] та [PERSON] , але оскільки спадкоємцем також є його сестра, яка проживає в АРК Крим, він не може оформити свою частину спадщини. Заперечує повністю щодо доцільності придбання ноутбука і у цілому його придбання позивачкою для сина сторін. Має значні хвороби хребта, зазнав хірургічного втручання, має ще потребу у дороговартісній операції з метою усунення руйнування хребців. Чеків про оплату діагностування, медикаментів тощо не збирав. Не має достатньо коштів для забезпечення своїх потреб. Вислухавши вступні промови осіб, які взяли участь у судовому засіданні, вивчивши письмові заяви сторін по суті справи, надані судові дані і докази суд встановив таке. Відповідно до свідоцтв про народження третя особа [PERSON] , який народився [INFO] , і третя особа [PERSON] , який народився [INFO] , є сином сторін [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 7, 8). Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 01.12.2014 розірвано шлюб сторін (т. 1 а.с. 10). Сини сторін [PERSON] та [PERSON] проживають спільно із позивачкою-матір`ю у [ADDRESS] (т. 1 а.с. 14). Щодо позовної вимоги 1.1. Судовим наказом Семенівського районного суду Полтавської області від 19.12.2017 №\~547/1382/17 стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття (т. 1 а.с. 9). Судовий наказ від 19.12.2017 № 547/1382/17 з 27.01.2018 перебуває на примусовому\~виконанні в органі державної виконавчої служби, виконавче провадження ВП № 55629193 (т.\~1 а.с. 11). З розрахунку\~державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що станом на 01.01.2025 відповідач має заборгованість за аліментами за вказаним судовим наказом за період грудень 2017 року грудень 2024 року у загальній сумі 228420,28 грн. За згаданий період сплачено (стягнуто) аліменти на загальну суму 91932,65 грн із належних 320352,93 грн (т. 1 а.с. 12, 13). Розрахунок державного виконавця станом на 01.06.2025 свідчить про збільшення заборгованості до 259990,96 грн із належних 344272,93 грн (т. 2 а.с. 9-11). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 195 Сімейного кодексу України (далі СК) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач заперечує свою провину у неповній сплаті аліментів через відсутність достатнього доходу, відсутність постійного місця роботи, низку хвороб, перебування на його утриманні ще 2-х дочок і дружини. Складену позивачкою калькуляцію пені не оспорює. Можливості платити пеню не має. Отже, за загальним правилом, позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка у межах позовних вимог складає 228420,28 грн. Несплата аліментів з боку відповідача є систематичною і триває із грудня 2017 року.\~Загальний розмір пені без визначених законом обмежень складає 1,903 млн. грн. (т. 2 а.с. 12-39). Водночас розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, що передбачено ч. 2 ст. 196 СК. Також слід зазначити, що у судовій практиці поширено застосовується правило про те, що неустойка насамперед є компенсаційним заходом, а не засобом збагачення кредитора.\~Метою неустойки є стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань та відшкодування реально завданих йому збитків, а не отримання необґрунтованої вигоди.\~Розмір неустойки не повинен перевищувати реальних збитків, а у разі значного перевищення, суд може зменшити її розмір. Водночас неустойка щодо аліментів першочергово має на меті захист дітей (компенсацію) від недобросовісного платника аліментів на утримання таких дітей упродовж не сплати чи неповної сплати аліментів. З наданих відповідачем [PERSON] виписок, епікризів, висновків МРТ тощо вбачається, що відповідач [PERSON] хворіє на розповсюджений остеохондроз з переважним ураженням грудного та поперекового відділу хребта, множинними протрузіями, ремнгіомою (руйнування) тіл 7-ми хребців, деформуючий спондильоз, має стійко виражений больовий та м`язово-тонічний синдром, операція 10.01.2025 тіла 2-го хребця. Хворіє близько 3-х років (т. 1 а.с. 24-35). Відповідач [PERSON] із 14.02.2027 одружений із [PERSON] (однакове ПІБ із позивачкою), проживає спільно з нею та їх малолітніми дітьми [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] у [ADDRESS] (т. 1 а.с. 36-38, 40). Судовим наказом Семенівського районного суд Полтавської області від 25.02.2025 №\~547/222/25 ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (дружини позивача із [INFO] ) аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.02.2025 і до досягнення дітьми повноліття (т. 1 а.с. 178). Відповідач пояснив, що усі вони 4-ро проживають разом, і що його дружина [PERSON] "подала на аліменти" задля отримання коштів і на дочок [PERSON] і [PERSON] . Цьому передувало блокування державним виконавцем усіх банківських рахунків відповідача. Відтак, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів-відповідача на утримання його синів [PERSON] та [PERSON] суд, на підставі ч. 2 ст. 196 СК, зменшує розмір неустойки за аліментами із 228420,28 грн до 150000,00 грн. Тобто задовольняє відповідну позовну вимогу частково. Щодо позовної вимоги 1.2. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у ст. 185 СК. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.\~Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються як додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Зазначені висновки узгоджуються і з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". У п. 18 зазначеної Постанови вказано, що передбачені ст. 185 СК додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. 1.2.1. Відповідач визнає повністю позов у частині витрат на лікування сина [PERSON] у сумі 16054,67 грн. Відповідач обізнаний про захворювання і потреби сина у лікуванні. Відтак суд повністю задовольняє цю частину позовних вимог. 1.2.2. Наданими позивачкою та сином сторін [PERSON] листуванням з викладачем і продавцем, а також рахунками, чеками, гарантійним талоном, картою банку, фотографіями ноутбука тощо (т. 1 а.с. 69, 188-219; т. 2 а.с. 50, 51, 59-64) підтверджено що позивачка [PERSON] сплатила за ноутбук для старшого сина сторін [PERSON] 33999,00 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача половину цієї суми, тобто 16999,50 грн. Придбання ноутбука зумовлено навчанням сина у Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка", здійснено до досягненням сином повноліття. Відповідач погодився, що саме цей ноутбук придбано позивачкою, але продовжує стверджувати на тому, що вона могла придбати дешевший ноутбук. Щодо цієї частини позовних вимог суд робить висновок, що придбання ноутбука не є особливими обставинами у розумінні вказаних вище приписів ст. 185 СК, а є складовою навчального процесу. Для можливого порівняння можна вказати на необхідність придбання канцелярських товарів, певного обладнання, книжок, зошитів, словників тощо у яких є потреба у "звичайному" навчальному процесі. Але такі витрати не є "додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами" у розумінні ст. 185 СК. Як наслідок суд відмовляю у задоволенні цієї частини позовних вимог повністю. Щодо позовної вимоги 1.3. Довідкою Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" від 28.01.2025 № 025-05 підтверджено, що син сторін [PERSON] навчається у вказаному ВУЗі, денна форма навчання, за кошти державного бюджету, очікувана дата завершення навчання за ступенем "бакалавр" 30.06.2028 (т. 1 а.с. 118). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 Сімейного кодексу України далі СК). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК). Слід наголосити, що за змістом вказаних приписів ч. 3 ст. 181 і ч. 1 ст. 184 СК вибір способу визначення розміру аліментів у частці від доходу чи у\~твердій грошовій сумі закон залишає за тим із батьків, з ким проживає дитина, тобто за одержувачем аліментів. У цій справі за позивачкою. Статтею 201 СК передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.\~1\~ст.\~191, ст. 201 СК). Суд встановив, що повнолітній син сторін [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, і відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Доказів протилежного відповідач судові не надав. Між учасниками справи досягнуто домовленості щодо способу виконання відповідачем обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі половини прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, тобто у сумі 1514,00\~грн. Визначаючи розмір аліментів суд враховує зазначені положення СК, встановлені обставини справи, досягнення сторонами та їх повнолітнім сином [PERSON] згоди щодо стягнення аліментів щомісяця у розмірі 1514,00 грн, а не первинно визначені у позові 3028,00 грн, і, як наслідок задовольняє позов на суму 1514,00 грн. Щодо судового збору Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивачка не сплачувала судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно із п.п. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги майнового характеру на суму 279642,45 грн (228420,28 + 16054,67 + 16999,50 + 3028,00 6) складає 2796,42\~грн ((1,0 % 279642,45 0,4). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже позивачка звільнена від сплати 2796,42 грн судового збору. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК). З огляду на майновий стан відповідача, його стан здоров`я, наявність у нього на утриманні 4-х дітей, наявність не працюючої дружини, відсутність у відповідача постійної роботи, часткове визнання ним позову суд компенсовує 2796,42 грн судового збору за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial