Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну частку (пай), розміром 2,66 га, яка розташована на території Вишевицької сільської ради, яка перебувала у колективній власності АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» с. Вишевичі Житомирського (раніше Радомишльського) району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] , до складу спадщини після смерті якого увійшло право члена АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» на вищевказане майно. Однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, оскільки за спадкодавцем було не зареєстровано право власності на цю землю. На думку позивача, його права мають бути захищені в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, що є ефективним способом захисту прав. Ухвалою судді від 17.07.2025 відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26.08.2025 (а.с. 22), копію ухвали направлено сторонам. Ухвалою від 26.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.09.2025 (а.с.31). Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак звернулися до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимогти підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнає та просить визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну ділянку (пай), площею 2,66 га. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем якого є позивач та відповідач. 15.10.2024 приватним нотаріусом Данчевою Н.В. до майна померлого [PERSON] було заведено спадкову справу № 91/2024 (а.с. 9). Згідно виписки з уточнених списків громадян членів АТЗТ «Агрофірма Вишевичі», затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «Агрофірма Вишевичі» протокол №1 від 24.01.1997, під №419 [PERSON] . Як вбачається з довідки №196 від 31.03.2025, згідно списку жеребкування громадян, членів АТЗТ «Агрофірма Вишевичі», яким передаються у приватну власність земельна ділянка (пай), розміром 2,66 умовних кадастрових гектарів, номер земельної ділянки 192 [PERSON] (а.с. 10, 11). Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В. від 14.04.2025, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки, у зв`язку з тим, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат про право на земельну частку (пай), який втрачено, інші правовстановлюючі документи відсутні (а.с. 12). Відповідно до ч. 1\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації. У відповідності до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першої статті 1216\~ЦК України регламентовано, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини п`ятої статті 1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто, відсутність реєстрації права власності на спірне майно, а також відсутність у спадкоємця документа про право власності на спадкове майно, не є перешкодою для реалізації спадкоємцем права на прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державну реєстрацію права. Саме таку правову позицію визначив Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц (провадження № 61-21211св18). Згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Таким чином, суд вважає, що відсутність реєстрації права власності на майно, що належало спадкодавцю, не позбавляє права спадкоємця на спадкове майно. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги позицію відповідача, яка визнала позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі, а також те, що у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права після померлого батька [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved