Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , належав до колгоспного двору, головою якого був її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшов зазначений житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами. Позивач, будучи дружиною спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняла, подавши нотаріусу заяву відповідного змісту, інші спадкоємці цієї черги від прийняття спадщини відмовились на користь [PERSON] , отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, утім реалізувати свої спадкові права на зазначене майно в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки житловий будинок мав статус колгоспного двору, належав його членам на праві спільної сумісної власності, а визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзиву, утім за підписом голови Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги визнали, не заперечують щодо задоволення позову, а розгляд справи просили проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування. Ухвалою суду від 31.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, в заяві від 22.09.2025 просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у заявленому обсязі, просила їх задовольнити. З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, скориставшись своїми правами, разом з цим, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] за №192/2016, (а.с.23-47) встановлено, що своїм право на спадкування скористалась дружина померлого, позивач [PERSON] , подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.29). Із довідки виданої виконавчим комітетом Щасливської сільської ради 03.11.2016 (а.с.31), встановлено, що [PERSON] спільно проживала та була зареєстрована із [PERSON] в [ADDRESS] , по день його смерті [INFO] Також встановлено, що інші спадкоємці: діти спадкодавця, сини [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відмовились на користь матері [PERSON] , надавши нотаріусу заяви відповідного змісту. Отож зібрані у справі докази підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину прийняла та вона їй належить з моменту відкриття. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 14.05.2025 за № 02-31/157 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , з тих підстав, що він належав до колгоспного двору, а нотаріусу не представилось за можливе визначити, яка частка належала спадкодавцеві (а.с. 13). Тоді як на частину майна у вигляді земельних ділянок на ім`я позивача нотаріусом було видано нотаріальні акти. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про\~судову практику у справі\~про\~спадкування" №7\~від 30.05.2008, вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформленні\~права\~на\~спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору\~встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п."а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.1989 виданого Щасливецькою селищною радою народних депутатів (а.с.8), встановлено, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого зазначено [PERSON] , право власності на житловий будинок зареєстроване у порядку визначеному діючим законодавством на день вчинення вказаної дії. Згідно з довідкою, що видана 09.07.2025 за №09-17-01/222 Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області на підставі записів по господарських книг (а.с.14), будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 відносилось до суспільної групи колгоспного двору, членами якого був [PERSON] , 1954 року народження. З огляду на викладене, судом встановлено, що [PERSON] був одноосібним власником колгоспного двору, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після його смерті, спадщину прийняла, отож вона їй належить, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості з незалежних від її волі підстав. З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечували проти задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 18.12.2009 № 14, «Про судове рішення у цивільній справі»). Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved