Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 27.06.2024 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір позики № 79421758. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17785,60 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1466,60 грн. сума заборгованості за відсотками, 9319 грн.\~сума заборгованості за пенею. На виконання п.1.3 Договору факторингу на адресу відповідача, зазначену в договорі позики, позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, а тому просить стягнути таку в судовому порядку. Таким чином, виникла необхідність звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача у загальному розмірі 17785,60 гривень. Ухвалою від 25.06.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст.178та ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.2ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Згідно з п.1.27ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно дост.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хочаст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст.1049 ЦК України). Відповідно до ч.2ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що 27.06.2024 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір позики № 79382334, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту грошові кошти в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати обов`язки, передбачені Договором. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17785,60 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1466.60 грн. сума заборгованості за відсотками, 9319 грн.\~сума заборгованості за пенею. На виконання п.1.3 Договору факторингу на адресу відповідача, зазначену в договорі позики, позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги. Щодо вимоги позову про стягнення з відповідача пені у розмірі 9319 грн. за Договором позики № 79382334 суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану`в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи зазначене вище, стягнення пені у розмірі 9135 грн за Договором позики № 79382334, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Однак, всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, з часу укладення кредитного договору, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість в сумі 8\~466,60 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9319 грн. сума заборгованості за відсотками. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 441,43 грн.

Outcome: approved