Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 104\~001 гривня 18 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.05.2022 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 25.09.2024 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 1 8). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суду невідоме, відповідач був повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 103, 113). Також, відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи та копію ухвали про відкриття провадження, за останньою відомою адресою реєстрації місця його проживання, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 108, 112, 115). Оскільки даний позов було подано до суду в електронній формі через електронний кабінет, копію позову з додатками відповідачу надсилав позивач, що підтверджується відповідним описом відділення поштового зв`язку (а.с. 93 97, 98). При цьому, у суду відсутні відомості про отримання відповідачем вказаних документів та за приписами цивільного процесуального закону суд не зобов`язаний перевіряти вказані обставини. Оскільки відповідач, який був повідомлений про розгляд справи належним чином в порядку, передбаченому статтями 128 і 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із копії заяви [PERSON] від 18.05.2022 року про приєднання до Умов та Правил надання послуг вбачається, що він отримав від АТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна»; він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, він виразив згоду з тим, що Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 36 58). Також, відповідача ознайомлено із паспортом споживчого кредиту, зміст якого ним підписано (а.с. 59 66). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується відомостями виписки по рахунку клієнта за період з 01.06.2022 року по 25.09.2024 року (а.с. 16 35). Відповідно до п. 2.1.1.5.1. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту у строки та в розмірах визначених пунктами 2.1.1.3.1. і 2.1.1.3.2. цього договору. Згідно із пунктом 1.3. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг для карт Універсальна встановлено фіксовану процентну ставку за картками які отримав відповідач. Пунктом 1.2. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг для карт Універсальна визначено строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.09.2024 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 104\~001 гривня 18 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 92\~909 гривень 78 копійок і заборгованість за простроченими відсотками 11 091 гривня 40 копійок (а.с. 10 17). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 92). Враховуючи викладене,

Outcome: approved