Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позивач посилається на те, що 14.10.2023 року в інтервалі часу з 12:00 до 13:00 год. у місті Полтава на перехресті вулиць Сінна Пушкіна в напрямку вулиці Соборності відбулось зіткнення автомобілів SUBARU OUTBECK д.н.з. [NUMBER] (під управлінням водія [PERSON] ) та автомобіля BMW X6 д.н.з. [NUMBER] (під управлінням водія [PERSON] ). Водій [PERSON] не застрахував свою цивільну відповідальність власника транспортного засобу і відповідного страхового полісу, на момент ДТП, не мав. У відношенні водія BMW X6 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було складено адміністративний протокол. 05.06.2024 року Київський районний суд міста Полтави розглянув справу про адміністративне правопорушення та своєю постановою по справі № 552/6385/23 вирішив визнати [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль SUBARU OUTBECK д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Позивачка звернулась до незалежного судового експерта Поляниці Ігоря Володимировича, який 11 липня 2024 року провів оцінку та видав Висновок експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 05-07 від 04 серпня 2024 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу і відповідно вартість матеріального збитку завданого позивачу від ДТП, як власнику автомобіля SUBARU OUTBECK д.н.з. [NUMBER] , на дату дослідження 14 жовтня 2023 року складає 60\~009,26 гривень. За проведення транспортно-товарознавчої експертизи позивачкою було сплачено 8330,08 гривень. Загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 68\~339,34 грн., з яких 60009,26 грн. вартість відновлювального ремонту, 8330,08 грн. вартість послуг експерта. Крім майнової шкоди, позивачка зазначає, що їй було заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 10 000 гривень. З метою обґрунтування моральної шкоди повідомляє, що її моральна шкода виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна (автомобіля), у перенесеному нею нервовому потрясінні, у відношенні відповідача до вчиненого ним діяння, коли він стверджував і наполягав на іншій послідовності дій, від тих що були насправді, як це в подальшому було підтверджено постановою суду від 05.06.2024 року (вигадував неіснуючі версії подій і обставин ДТП), у зміні її життєвого укладу, пов`язаного із пошуком юристів, експертів, участю у судових засіданнях, переживаннях щодо цього, втраті сну, наявністю стресу, погіршення настрою та самопочуття, головного болю від щоденного усвідомлення, що її майно пошкоджене і винна особа намагається уникнути відповідальності, від самого зовнішнього виду пошкодженого автомобіля тощо. Ураховуючи вищевикладене, позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 60009,26 грн. у якості відшкодування завданої майнової шкоди, 8330,08 грн. за проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, 10\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнути судові витрати, пов`язані з правовою допомогою у розмірі 10\~000,00 гривень. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.11.2024 року позовну заяву залишено без руху, недоліки усунуті позивачем. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2024 року відкрито провадження по справі, ухвалено рішення про проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.01.2025 року закрито підготовче судове провадження, справа призначена до розгляду по суті. 28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави». Позивач та представник позивача адвокат Харченко О.В. в судовому засідання підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов в частині матеріальної шкоди визнав частково, а в частині моральної шкоди та інших витрат, понесених позивачкою, позов не визнав, пояснивши, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок маневрування ним автомобілем для уникнення аварії з пішоходами, і саме автомобіль [PERSON] був позаду, не витримав дистанції та здійснив зіткнення з його автомобілем. Він частково визнає позов в частині матеріальної шкоди, оскільки вважає, що проведена позивачкою експертиза та документи про вартість матеріальної шкоди може зменшитися, внаслідок повторної оцінки пошкоджень в іншій Станції технічного обслуговування. В позовних вимогах просить відмовити. Суд, заслухавши позивачку [PERSON] , її представника адвоката Харченко О.В., відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 14.10.2023 року о 12:54 год. у місті Полтава на перехресті вулиць Сінна Пушкіна в напрямку вулиці Соборності відбулось зіткнення автомобілів SUBARU OUTBECK д.н.з. [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] та автомобіля BMW X6 д.н.з. [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Полтави від 05.06.2024 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Закрити провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП. Судовим рішенням встановлені обставини на підставі матеріалів справи «відеоматеріали з камер спостереження, повністю підтверджують обставини ДТП викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що водій автомобіля BMW X6 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] змінив напрямок руху виїхавши на смугу по якій рухався автомобіль SUBARU OUTBECK д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого відбулось зіткнення». Суд вважає, що вина відповідача [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася між автомобілями позивачки та відповідача, повністю встановлена, тому позиція відповідача, що він маневрував автомобілем для уникнення аварії з пішоходами, не ґрунтується на встановлених судом обставинах. Крім того, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України. В результаті ДТП належному позивачу автомобілю SUBARU OUTBECK д.н.з. [NUMBER] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , було завдано механічні пошкодження. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ч.2 ст.1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Позивачем наданий Висновок судового експерта Поляниці І.В. №05-07 від 04.08.2024 року, згідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, що дорівнює вартості матеріального збитку, складає 60\~009,26 гривень. Квитанцією №05-07/2024 від 11.07.2024 року підтверджується, що за проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля, [PERSON] сплатила 8330,08 гривень. Суд вважає, що позивачкою доведений в повному розмірі спричинена матеріальна шкода, як в частині пошкодження її майна автомобіля, так і в частині витрат, пов`язаних зі сплатою коштів за проведення транспортно-товарознавчої експертизи. Зазначення відповідача [PERSON] про те, що проведена позивачкою експертиза та документи про вартість матеріальної шкоди можуть зменшитися, внаслідок повторної оцінки пошкоджень в іншій Станції технічного обслуговування, не заслуговують на увагу. Так, відповідачем не доведено суду невідповідність Висновків судового експерта Поляниці І.В. №05-07 від 04.08.2024 року, та не вказано які критерії, методики або інше, не було враховано експертом і які б вплинули на правильність висновку при встановленні матеріальної шкоди. Крім того, суд вважає, що позивачка надала Рахунок-фактуру №АЦ-0000090 від 13.01.2025 року виданого ТОВ «Автоцентр-Полтава» на суму 116\~020,03 гривень, для підтвердження того, що розмір матеріальної шкоди вказаний в позовній заяві менше ніж в Рахунку-фактурі, тобто для підтвердження обґрунтованості розміру, заявленого нею. Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Відносно питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачка, мотивуючи завдання відповідачем їй моральної шкоди обґрунтовує її душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна - автомобіля, нервовому потрясінні, діями відповідача направленим на уникнення відповідальності, у зміні життєвого укладу, пов`язаного із пошуком юристів, експертів, участю у судових засіданнях, переживаннях щодо цього, втраті сну, наявністю стресу, погіршення настрою та самопочуття, головного болю від щоденного усвідомлення, що її майно пошкоджене, від самого зовнішнього виду пошкодженого автомобіля тощо. Суд вважає, що позивачкою доведена спричинена їй моральна шкода в визначеному розмірі, а відповідач не погодився з зазначеним розміром, однак, доводів та доказів не надав. Таким чином, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 10\~000,00 грн. моральної шкоди. При розгляді питання про покладення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить із наступного. Позивачка просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 гривень. Надання адвокатом послуг в вказаному об`ємі та розмірі підтверджується Договором №01/08/24 від 01.08.2024 року, Актом приймання-передачі наданих послуг від 12.09.2025 року на суму 10\~000,00 гривень, з обґрунтуванням на підставі Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 №108. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку про повне відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 10\~000,00 гривень. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: approved