Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, який укладений 30.01.2024 між сторонами в електронній формі. Згідно договору позичальнику [PERSON] надано грошові кошти в сумі 4500,00 грн. зі строком користування 42 дні, періодом користування коштами як: первинним періодом 14 днів з дня його надання; черговим періодом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Сторонами погоджено розмір відсоткових ставок, які застосовуються протягом дії кредитного договору, а саме: згідно ставки «Економ» - незмінної процентної ставки у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно; ставки «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка діє протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ»; денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Відповідно до положень договору кредит надано на умовах строковості, платності, поворотності. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в сумі 8910,00 грн., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за основним боргом, 4410,00 грн. заборгованість за відсотками. Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, заснованих на договорі кредиту, вказуючи на ухиленні позичальника від взятих на себе зобов`язань з повернення отриманої суми кредиту та нарахованих відсотків, позивач просить стягнути суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 05.05.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 11.06.2025 задоволено заяву позивача про витребування доказів. На адресу суду від представника відповідача адвоката Могильницького В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона не погоджується з позовними вимогами позивача, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем жодних договорів не укладалося, а відтак, договірні правовідносини у них відсутні. З огляду на це, регулюючись нормами чинного законодавства, представник позивача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На адресу суду від представника позивача Павленка Д.О. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину, оскільки відповідачем було підписано одноразовим ідентифікатором договір, пройдено ідентифікацію через систему «BankID». Крім того, сторона зауважує, що підтвердженням надсилання кредитних коштів відповідачу є квитанція про перерахування їх на банківську картку, а тому, такі докази є належними та допустимими. Таким чином, представник стверджує, що позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На виконання вимог ухвали суду від 11.06.2025 про витребування доказів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало запитувану інформацію стосовно рахунків відповідача, в якій зазначило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , та додало виписку, яка містить зарахування на банківський рахунок суму 4500,00 грн. від 30.01.2024 з коментарем: « [INFO] ». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2024 на підставі поданої відповідачем заявки на згоду з пропозицією укладення кредитного договору, розміщеною ТОВ «Споживчий центр», між учасниками започатковано кредитні правовідносини із погодженням істотних умов договору за сферою таких відносин. Так, відповідно до змісту пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки позичальника (відповідача), підтвердження позичальником кредитного договору сторони погодили надання кредиту в розмірі 4500,00 грн. на строк 42 дні, визначили первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання та черговий період кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Сторонами погоджено розмір відсоткових ставок, які застосовуються протягом дії кредитного договору, а саме: згідно ставки «Економ» - незмінної процентної ставки у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно; ставки «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка діє протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ»; денної процентної ставки з розрахунку 2,33 % = (4410.00/4500) / 42 * 100%. За нормою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У\~статті 3\~Закон\~\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами з даними про застосування електронного одноразового ідентифікатора (Е526), квитанцією LIQPAY від 30.01.2024 про зарахування коштів у сумі 4500,00 грн на банківську картку № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженої судом інформації за укладеним договором слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в сумі 8910,00 грн., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за основним боргом, 4410,00 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути заявлену учасником та обґрунтовану поданими доказами суму заборгованості. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved