Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

ТОВ «ІННОВА\~ФІНАНС» звернулося\~до суду\~із зазначеним\~позовом та\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~товариства заборгованість\~за кредитним\~договором у\~сумі 115640,00\~грн.\~та судовий\~збір Вимоги\~обґрунтовують тим,\~що 15\~квітня 2024\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю «ІННОВА\~ФІНАНС» та\~ [PERSON] було\~укладено Договір\~про надання\~грошових коштів\~у позику\~№ 3666870424,\~у письмовій\~формі у\~вигляді електронного\~документа,\~створеного та\~підписаного згідно\~з вимогами,\~визначеними ЗУ\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~а також\~з урахуванням\~особливостей,\~передбачених ст.ст.\~3,\~11,\~12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію».\~Позикодавець зобов`язується\~надати позичальнику\~позику у\~розмірі 14000\~грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Строк кредиту складав 360 днів, знижена процентна ставка 0,8% у день, стандартна процентна ставка становить - 2,2% у день, дата повернення позики 15.04.2025. Позикодавець свої зобов`язання виконав та надав позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував і станом на 25.05.2025 утворилась заборгованість на суму 115640,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн., заборгованість за процентами 101640,00 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду. 04 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката Підодвірного Т.І. до суду надійшли додаткові пояснення у яких останній зазначив, що ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області було відкрито провадження у справі № 528/604/25 за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. На думку позивача, між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір від 15.04.2024 року № 3666870424. Як зазначає позивач, такий договір, нібито, було укладено в електронному вигляді. Таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству виходячи із наступного. Відповідач не заперечує, щодо можливості підписання будь якого договору одноразовим електронним ідентифікатором, як того вимагає Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закон України «Про електронну комерцію». Звертає увагу суду на те, що ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення електронного договору. Отже чинним законодавством чітко передбачено яким саме чином повинен укладатись електронний договір, та які документи підтверджують таке укладання договору. Докази позивача на підтвердження нібито укладення договору. Позивачем направлено до районного суду роздруківку невідомого походження, яку останній намагається видати за нібито укладений кредитний договір від 15.04.2024 року № 3666870424. У той же час, у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору. Отже, матеріали судової справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення договору від 15.04.2024 року № 3666870424 відбувалось в порядку визначеному чинним законодавством. Позивач не надає жодного доказу, який би дозволив достовірно з`ясувати обставини нібито укладення кредитного договору. Не пояснює яким чином проводилась ідентифікація особи, та чи проводилась вона взагалі? Не надає доказів проведення такої ідентифікації. Не надає доказів того, що саме Відповідач використала нібито відправлений ідентифікатор для нібито укладення кредитного договору. Всі «докази», які спромігся надати позивач до районного суду, це ним самостійно зроблені, як зацікавленою особою, роздруківки які останній намагається видати за нібито укладений кредитний договір від 15.04.2024 року № 3666870424. Одночасно, неможливо перевірити підписання\~оспорюваного кредитного\~правочину також кредитодавцем. Адже,\~тільки докази\~накладення кваліфікованого\~електронного підпису первісного\~кредитора (кредитодавця) можуть слугувати доказом таких фактів, але позивачем вони не надані. Тому відповідач наголошує, що суду слід віднестись із об`єктивним сумнівом до аргументації та міркувань Позивача відозві на апеляційну скаргу. Більше того, позов\~наповнений ствердними\~фразами Позивача, а саме: «укладено договір»,\~«пропозиція зроблена»,\~«сторони узгодили»,\~«договори були\~підписані»,\~«було перераховано\~кредитні кошти»,\~«вчинені Відповідачем\~дії» і т.д. Однак Позивач не вказує, якими доказами, що були подані разом із позовом, було доведено існування (наявність) юридичних фактів, подій та обставин. Позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував встановлення особи, якій направлявся та чи направлявся взагалі примірник спірного договору. Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 15.04.2024 року № 3666870424, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги Позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо нібито\~отримання Відповідачем\~від ТОВ\~«Іннова Фінанс»\~коштів в\~кредит,\~зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів судової справи, позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу, який би свідчив про отримання Відповідачем коштів. Разом із позовною заявою, позивачем направлено до суду лист від ТОВ «ФК «Контрактовий Дім». Належними та допустимими доказами перерахування коштів є первинні облікові бухгалтерські документи, лист же на який посилається Позивач не відповідає вимогам закону до первинних бухгалтерських документів та й взагалі, діючим законодавством не передбачено такого виду бухгалтерського документу, як «лист». Отже, підсумовуючи, можна дійти логічного висновку, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору від 15.04.2024 року № 3666870424, не доведено отримання Відповідачем кредитних коштів, розрахунок нібито наявної заборгованості зроблено із порушенням вимог чинного законодавства. Відповідач звертає увагу суду, що загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію на підставі Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 р. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування`передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. У той же час, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір, нібито, було укладено від 15.04.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. Як вбачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 16.05.2024 року по 10.04.2025 року, позивачем нараховувались відсотки за відсотковою ставкою 2,2% в день. Тож, вочевидь, п. 2.6.1 нібито, укладеного кредитного договору від 15.04.2024 року № 3666870424 є нікчемним. Відповідно до ст. 216 ЦКУ, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Як зазначила\~ВП ВС\~у своїй\~постанові від\~13.07.2022\~року у\~справі №\~496/3134/19\~«Отже,\~якщо сторона\~правочину вважає\~його нікчемним,\~то така\~сторона за\~загальним правилом\~може звернутися\~до суду\~не з\~вимогою про\~визнання нікчемного\~правочину недійсним,\~а за\~застосуванням наслідків\~виконання недійсного\~правочину (наприклад,\~з вимогою\~про повернення\~одержаного на\~виконання такого\~правочину),\~обгрунтовуючи своїви\~моги нікчемністю\~правочину. Якщо\~ж інша\~сторона звернулася\~до суду\~з вимогою\~про виконання\~зобов"язання\~з правочину\~в натурі,\~то відповідач\~вправі не\~звертатись з\~вимогою про\~визнання нікчемного\~правочину недійсним\~(зустрічною\~чи окремою),\~а заперечувати\~проти позову,\~посилаючись на\~нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги і заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового ріщення в якості обгрунтування свого висновку по суті спору, який відображається урезолютивній частині судового рішення.» Тож, нарахування відсотків за період з 16.05.2024 по 10.04.2025 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є необгрунтованим. Отже, якщо навіть припустити, що Відповідач уклав кредитний договір та отримала кредитні кошти, нарахування відсотків є необґрунтованими та таким, що протирічить чинному законодавству. На підставі вищевикладеного, просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] . Ухвалою суду від 30 червня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розглядом справи повідомлена належним чином. Представник відповідача до суду подав пояснення по справі у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно відповіді № 1428055 від 29.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] . За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 15.04.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №3666870424 у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Строк позики складав 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного упункті 2.5 договору, знижена процентна ставка 0,8 % у день, дата повернення позики 15.04.2025. На період строку дії позики нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 2,2% за кожен день користування позикою (а.с. 7-19, 21-42). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Іннова Фінанс» (https://finsfera.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Іннова Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно з\~п.\~10.6.10.7\~Договору позики, Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет. Договір підписується\~електронним підписом\~Позикодавця та\~надсилається для\~ознайомлення та\~узгодження умов Позичальнику\~в особистий\~кабінет разом\~з електронним\~повідомленням -\~пропозицією укласти\~Договір. На\~вказану Позичальником\~електронну пошту\~або смс\~повідомленням надсилається\~одноразовий ідентифікатор\~для підписання\~Договору, що\~згенерований під\~час проходження\~Позичальником процедури\~укладення Договору.\~Позичальник,\~приймаючи пропозицію\~Позикодавця укласти\~Договір, підписує\~в інформаційно-\~телекомунікаційній системі\~електронне повідомлення\~одноразовим ідентифікатором\~шляхом натискання\~кнопки "підписати". Сформовані\~таким чином\~електронні підписи\~Позичальника та\~Позикодавця накладені\~на Договір. Після\~підписання такими\~електронними підписами\~Договору його\~умови вважаються\~прийнятими,\~а Договір\~є укладеним. Зазначені умови договору Позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". У відповідності до п. 2.5, 2.5.1. Договору позики: Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Позичальника, може направити Позичальнику пропозицію щодо продовження строку кредиту. Якщо Позичальник погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту, Позичальнику в Особистому кабінеті, стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту, за Договором. При цьому. Позичальник розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Позичальнику є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Позичальника. Відповідно до\~п.\~3.1.\~Договору позики, кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Згідно п. 3.2.8 Договору, ТОВ «ФК КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» надати ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у разі надходження хапиту документ, що підтверджує здійснення переказу коштів отримувачу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору, після яких Інформаційно-телекомунікаційна система Позикодавця в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними Клієнтом. Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 14000 гривень в рамках виконання умов Договору позики, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою TOB ФК «Контрактовий Дім», з яким у TOB «ІННОВА ФІНАНС» укладено Договір №160523/1 від 16 травня 2023 року, відповідно до якого TOB «ІННОВА ФІНАНС» доручає TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИМ ДІМ» здійснювати перекази коштів (Платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Перерахування коштів на суму 14000 грн. підтверджується копією листа ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 10567 від 13.05.2025 (а.с. 34). Крім того, відповідно до наданої інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про рух коштів (виписці) по картковому рахунку [NUMBER] за період з 15.04.2024 по 30.04.2024 встановлено, що на останній було зараховано уошти у сумі 14000 грн. (а.с. 98). Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19. Всі умови користування коштами викладені безпосередньо в тексті Договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Позикодавця, а саме отримавши позику відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кошти не повернула. При цьому, щодо суми заборгованості за договором позики, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача суд зазначає таке. Відповідно до умов договору надання грошових коштів у позику Позикодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу позику на наступних умовах: розмір позики 14000,00 грн.; строк позики (строк дії Договору) - 360 днів; стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту (п. 2.6.1 Договіру); процентна ставка (знижена) в день 0,8 % в день та застосовується відповідно до наступних умов (п. 2.6.2 Договору). З викладеного слідує, що оскільки протягом 360 днів (в межах строку дії Договору) позику не повернуто, то нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 2,2 % на день від суми позики. Отже, станом на 25.05.2025 заборгованість відповідача перед позивачем складає 115 640,00 гривень: 14000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 101640,00 гривень - заборгованість за відсотками (14000 х 2,2% х 396 днів), відсотки нараховувалися по 15.05.2025 включно (а.с. 43-47). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, на день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано, позов підлягає задоволенню. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений товариством за подання позову до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved