Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

[PERSON] ,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~в обгрунтування\~якого послався\~на те,\~що 10.06.2019\~ між\~позивачем та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що Звенигородською сільською радою міста Олександрії Кіровоградської області було здійснено відповідний актовий запис №8 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Між сторонами виникають сварки, що впливає на моральний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання позивачу. Шлюбні відносини припинені з січня 2025 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі через несумісність характерів та постійні непорозуміння. Примирення з відповідачем вважає вважає неможливим, тому просить суд не надавати термін на примирення. 14.08.2025 ухвалою суду було прийнято зазначену цивільну справу до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду направив заяву в якій просить розглянути дану цивільну справи без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та просив розгляд справи провести без його участі, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.06.2019 Звенигородською сільською радою м. Олександрії Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, про що складено актовий запис №\~8, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть, стосунки між сторонами не склались, проживають окремо, потреба у збереженні шлюбу у подружжя відсутня, дітей від шлюбу не мають. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги визнання відповідачем позову, наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом, відповідачем позовні вимоги визнані, тому у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відпоавідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved