Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про що був складений відповідний актовий запис № 96 від 03 березня 2017 року. Мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Майновий спір на теперішній час відсутній, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Крім того позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] разом з нею за адресою її проживання. Враховуючи інтереси дитини, позивач вважає, що доньці краще проживати разом з нею, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 04 серпня 2025 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку позивача, відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, сторони з 03 березня 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про що був складений відповідний актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.06.2020 року. При зазначених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та порушує його права і свободи, що має на думку суду істотне значення. Закон який регулює спірні правовідносини є Сімейний Кодекс України. Частиною першою\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Зі змісту статті\~ст. 110 СК України\~вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1\~ст.161 Сімейного кодексу України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача в частині визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача та малолітньої дитини. Що стосується судових витрат, суд вважає за необхідне вказати. Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідно до п. 9 ч. 3\~ст. 175 ЦПК України, не заявляє до стягнення судові витрати, які ним понесені, тому з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягненню не підлягає.

Outcome: approved