Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить визнати право власності на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] як за спадкоємицею. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вище вказане майно, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 17.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 100); ухвалою суду від 21.05.2025 витребувано матеріали спадкової справи та замінено неналежного відповідача на належного (а.с. 141). 04.08.2025 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 189/2024 заведена до майна померлого [PERSON] (а.с. 159-190). У судовому засіданні позивачка просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 193). Відповідач [PERSON] підтримав думку позивача, не заперечував щодо задоволення позовних вимог (а.с. 191, 119, 108). [PERSON] звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, у якій просив задовольнити позовні вимоги позивача (а.с. 148); у підготовчому судовому засіданні 30.07.2025 року позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 07.12.2023 року (а.с.18). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15). До майна померлого приватним нотаріусом Доброльожею В. В. заведена спадкова справа № 73061435 (№ 189/2024 номер у нотаріуса) (а.с. 16, 159-190). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Між спадкоємцями було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини (а.с. 22). Із даного договору вбачається, що до [PERSON] переходить у власність гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,01 на (згідно рішення Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області); грошові суми, що підлягають виплаті на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі №240/15841/23. Рішенням 3-ї сесії селищної ради п`ятого скликання від 21.06.2006 "Про передачу у власність земельної ділянки для обслуговування гаража", вбачається, що [PERSON] , передано у власність земельну ділянку площею 0,01 га для обслуговування гаража біля будинку [ADDRESS] (а.с. 26). У подальшому рішенням виконавчого комітету від 27.03.2008 №52 "Про присвоєння юридичних адрес гаражам та господарським спорудам в смт. Гуйва, присвоєно юридичну адресу за будинком [ADDRESS] , зокрема [PERSON] , гараж № [NUMBER] (а.с. 27-29). Водночас, [PERSON] отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на гараж № № [NUMBER] по [ADDRESS] (а.с.25). Сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, підтверджується право [PERSON] на спадкове майно після померлого [PERSON] , а саме: гараж [ADDRESS] (а.с. 26-35, 40-95). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З вищенаведеного судом встановлено, що за життя спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , належав гараж [ADDRESS] , на успадкування якого за законом має право позивачка, а також те, що оформити спадщину на цю нерухомість позивачка позбавлена можливості, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved