Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

19.09.2025 адвокат Єркін М.М. інтересах [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] .. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.09.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М. Ухвалою від 19.09.2025 суд прийняв заяву до розгляду, призначив судовий розгляд справи 22 вересня 2025 року на 16 год. 40 хв. Заявниця просить суд видати обмежувальний припис стосовно її матері - [PERSON] , до 18.03.2025, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав: 1. Заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , [INFO] . 2. Заборонити [PERSON] , [INFO] , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 3. Заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Оскільки вона вважає, що її участь як заявника становить загрозу подальшої її дискримінації та насильства для неї, просить суд розглядати заяву без її участі. Заяву обґрунтовано таким. Заявниця - [PERSON] , 1983 року народження з 18.07.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , і [INFO] у них народилась донька [PERSON] . 15 серпня 2022 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/4867/22 шлюб між нею та [PERSON] розірвано. З того часу вона проживає разом із донькою у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Її матір - [PERSON] , 1961 року народження (далі - кривдник), має власне бачення стосовно її особистого життя і категорично вважає, що вона має жити зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] , її особиста думка з цього приводу матір не хвилює. У зв`язку з цим, мати - [PERSON] почала влаштовувати постійні сварки з нею. Крім того, у матері з`явилась нав`язлива думка, що заявниця хоче вивезти свою доньку за кордон. Спочатку вона ставилася з розумінням до поведінки матері і чекала, що з часом вона сама все зрозуміє і заспокоїться. Однак, чим далі тим більш поведінка [PERSON] ставала лише агресивнішою, вона приходила, коли їй заманеться до квартири заявниці (живуть в одному будинку), грюкала в її двері, у двері до сусідів, кричала погрози та образи на її адресу. Оскільки таке психологічне насильство з боку [PERSON] стало регулярним, заявниця не витримала і викликала поліцію. Так, 22.02.2025 інспектором СПДН ВП Дарницького УП ГУНП України у м. Києві відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №480570 (копія додається). Не зважаючи на це, [PERSON] продовжувала психологічне насильство відносно неї, тому вона змушена була орендувати для себе та дитини інше житло, а свою квартиру здати в оренду. Також вимушена була заблокувати телефонний номер матері, оскільки остання чинила психологічне насильство шляхом постійних дзвінків з погрозами. Тоді [PERSON] почала підкидати їй під двері (як вдома, так і на роботі) листи з погрозами. Надалі [PERSON] продовжувала скандали вже з її орендарями, неодноразово викликала за адресою: [ADDRESS] поліцію з завідомо неправдивими викликами про викрадення дитини, про зберігання наркотиків тощо. 08 вересня 2025 року [PERSON] з`явилась до заявниці на роботу. Заявниця як фізична особа-підприємець працює педагогом з дітьми з особливими потребами дошкільного віку, орендуючи приміщення за адресою [ADDRESS] (копія договору оренди додається). Так, [PERSON] увірвалась під час заняття до неї в учбове приміщення, де знаходились діти віком 4-5 років з особливими потребами і почали при них кричати на неї, оскорбляти, намагалась вдарити заявницю. Після того як заявниця виштовхнула кривдницю у коридор, щоб та не завдавала моральних страждань маленьким діткам, [PERSON] продовжувала своє психологічне та фізичне насильство відносно заявниці, потім почала вриватись у сусідні офіси і там влаштовувати скандали. Коли заявниця викликала поліцію [PERSON] намагалась втекти, а коли вона стала їй перешкоджати, то остання вчинила бійку (відеозапис додається). Після прибуття поліції, інспектором СПДН ВП Дарницького УП ГУНП України у м. Києві відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №480796 (копія додається). В судовому засіданні заявниця та представник заявниці підтримали заяву з підстав, зазначених у заяві. В засіданні заінтересована особа повідомила, що має зі своєю донькою неприязні стосунки після того як заявниця почала проживати зі своїм співмешканцем - громадянином іноземної держави. Також пояснила, що 08.09.2025 дійсно приходила на роботу до своєї доньки, але з іншою метою, а не з метою скандалу. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Суд установив такі обставини, які знайшли підтвердження в судовому засіданні. Заявниця проживає за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявниця є рідною донькою заінтересованої особи, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). 22.02.2025 інспектором СПДН ВП Дарницького УП ГУНП України у м. Києві відносно [PERSON] складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №480570 строком на 1 добу, шляхом заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 6). 08.09.2025 року інспектором СПДН ВП Дарницького УП ГУНП України у м. Києві відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №480796 строком на 3 доби, шляхом заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 7). Заявниця та заінтересована особа мають неприязні стосунки після того як заявниця почала проживати зі своїм співмешканцем - громадянином іноземної держави. З цього приводу мати заявниці систематично вчиняє психологічне насильство щодо заявниці, оскільки не погоджується з вибором доньки. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Це відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19. У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з наданих заявницею доказів, суд установив, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру щодо заявниці, тобто завдає шкоди її психологічному здоров`ю. Враховуючи обґрунтовані ризики вчинення кривдником домашнього насильства щодо заявниці, суд дійшов висновку, що обмежувальний припис щодо нього є тим тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення безпеки постраждалої особи, буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства. Заяву [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] про видачу обмежувального припису суд задовольняє. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved