Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що її син [PERSON] з 14 червня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сином позивача і відповідачем були припинені у серпні 2020 року, коли після сварки відповідач разом з дітьми виїхала до міста Білгород-Дністровський Одеської області, нікого про це не повідомивши, де на даний час і проживає. Позивач та її син протягом тривалого часу намагалися повернути колишню дружину сина і зберегти сім`ю, але це виявилося безрезультатним. Відповідач разом з дітьми на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] , а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Тривалий час позивач разом з сином намагається встановити звязок з дітьми, але відповідач категорично не бажає спілкуватися з ними і заблокувала їх телефони. Біля п`яти разів позивач з сином їздили до відповідача у м.Білгород-Дністровський з метою побачити дітей і поспілкуватися з ними, а також вирішити питання щодо їх участі у вихованні дітей, але відповідач разом з батьками перешкоджають позивачу і її сину бачитися і спілкуватися з дітьми. Лише одного разу їм вдалося побачити Миколая у школі на першому дзвінку, коли відповідач їх побачила і учинила істерику. Тобто добровільно відповідач не бажає погодити з позивачем способи участі останньої у вихованні онуків. Позивач просить суд визначити їй спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , шляхом надання їй можливості бачитися з онуком у такі дні: перебування у період одного місяця під час літніх канікул, а саме в липні, за місцем проживання позивача без присутності матері дитини; три дні у період зимових канікул за місцем проживання онука в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, тощо), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають її віку та стану здоров`я; три дні після дня народження онука, а саме з 03 травня по 06 травня за місцем його проживання в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, тощо). Представник позивача Третяк І.П. завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі і участі позивача. Позовні вимоги підтримала і надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомим суду обставинам, хоча про день, час і місце судового засідання була повідомлена завчасно про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Синельниківської міської ради Велика І.В. завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням відсутності заперечень представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В\~статті 15 Цивільного кодексу України\~зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Копією рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року підтверджується факт перебування [PERSON] і [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року. 09 лютого 2023 року шлюб розірвано. Факт того, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином відповідача [PERSON] і [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є рідним сином позивача по справі [PERSON] . Таким чином, факт того, що малолітній [PERSON] є онуком позивача [PERSON] є доведеним. Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 20 серпня 2024 року начальником служби у справах дітей Синельниківської міської ради проведено обстеження умов проживання за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , і встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови, квартира має окремі кімнати, місце для сну та відпочинку, стіл для навчання, умови проживання задовільні, для перебування дітей створені умови. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про порядок спілкування [PERSON] з малолітнім онуком [PERSON] вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний порядок їх спілкування: протягом двох тижнів у період літніх канікул та трьох днів в період зимових канікул на території міста Білгорода-Дністровського за попередньою домовленістю, враховуючи бажання дитини, у присутності матері. Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх виховання. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Як зазначено у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про порядок спілкування [PERSON] з малолітнім онуком [PERSON] , під час бесіди посадових осіб служби у справах дітей з малолітнім [PERSON] , [INFO] , з`ясовано, що хлопчик не заперечує спілкуватися з бабусею по телефону, не дає чіткої відповіді про можливість особистих зустрічей з бабусею. Також зазначено, що мати дитини [PERSON] прийняла участь у розгляді даного питання і не заперечувала щодо спілкування сина [PERSON] з бабусею на території м.Білгорода-Дністровського у її присутності враховуючи бажання дитини. Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159\~цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.159\~СК України\~суд визначає\~способи участі\~одного з\~батьків у\~вихованні дитини\~(періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється у: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті\~257 СК України). Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд не вирішив заявлений у справі спір з урахуванням вказаних вище норм права, порушив принцип правової визначеності, оскільки не визначив способи участі позивача у вихованні внука (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 711/8611/20 (провадження № 61-9806св22) враховано інтереси малолітніх дітей та конкретні обставини справи, визначено порядок спілкування баби з онуками, оскільки це забезпечує якнайкращі інтереси дітей. Сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами не є доказом, що останні створюють перешкоди позивачу у питаннях, пов`язаних з вихованням дітей. У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 (провадження № 61-11704св22) зазначено, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій не врахували, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача. З урахуванням обставин, встановлених судами та які визнавалися учасниками справи, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онуками. Тому суди зробили неправильний висновок про задоволення цієї позовної вимоги. З урахуванням того, що сторонами не погоджено способи участі позивачів у вихованні онуків (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, суди обґрунтовано встановили наявність підстав для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та у вихованні онуків шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у визначені дні. У постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 (провадження № 61-5280св22) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні, також про встановлення способу участі у спілкуванні з онукою, виходив з того, що суди встановили, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі та дідуся з онуком, врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей\~19,\~159,\~263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини зробили обґрунтований висновок про часткове задоволення позову. У постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20 (провадження № 61-11621св21) зазначено, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дід має право спілкуватись зі своїм онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини. Отже, бабуся дитини беззаперечно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати бабусі спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Втім порядок побачень бабусі з дитиною має бути встановлений, насамперед, з урахуванням інтересів самої дитини, які мають пріоритет над інтересами сторін. При цьому, вирішуючи питання щодо спілкування позивача з онуком з урахуванням віку дитини, виходячи з пріоритету прав дитини, яка не може бути заручником особистих відносин сторін, беручи до уваги бажання бабусі піклуватися про онука, відсутність заперечень зі сторони матері дитини щодо спілкування дитини з бабусею, ураховуючи важливість традицій і культурних цінностей для захисту і гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що встановлені обставини свідчать про доцільність часткового задоволення позову і встановлення наступного порядку її спілкування з дитиною: перебування [PERSON] , [INFO] , протягом двох тижнів у період літніх канікул за місцем проживання [PERSON] за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] та враховуючи бажання дитини, зокрема й щодо його бажання в необхідності присутності матері; три дні у період зимових канікул за місцем проживання дитини за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] та враховуючи бажання дитини, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, тощо), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають її віку та стану здоров`я; три дні після дня народження дитини, а саме з 03 травня по [INFO] за місцем його проживання за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] та враховуючи бажання дитини, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, тощо). На підставі викладеного,

Outcome: partial