Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] , через свого представника адвоката Радосюк О.І., звернулася до суду з позовом до Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними господарським будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , а також дві земельні ділянки. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її баби, однак нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила через те, що вважала, що на час воєнного стану, який оголошений на території України, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, зупиняється. Вважає причини пропуску строку поважними, тому просить суд його поновити, оскільки окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може. Ухвалою суду від 27.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05 червня 2025 року. Ухвалою суду від 05.06.2025 витребувано в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Голода О.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , у підготовчому засіданні оголошено перерву до 31.07.2025. 31 липня 2025 року справ не слухалась, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті. Ухвалою суду від 12.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 вересня 2025 року. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Однак від представника позивачки, адвоката Радосюк О.І., на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить слухати справу у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача, Лановецької міської\~ради Кременецького\~району Тернопільської\~області, в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала до суду клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо рішення у цій справі покладається на думку суду. Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи та оцінив докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків. Так, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2023, виданим Лановецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 05.06.2023 складено відповідний актовий запис № 183 (а.с.7 на звороті). Як убачається із копії відомостей про осіб місце проживання, яких було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , станом на 05.06.2023, була зареєстрована лише [PERSON] з 16.06.1999 по 05.06.2023 (а.с.16). Із наданих позивачкою копій: її свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.2011, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 30.04.1965 виданим Лановецьким р/б ЗАГС Тернопільської області, свідоцтва про одруження батьків позивачки [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] виданим Великогаївською с/Радою Тернопільського р/в РАГС Тернопільської області, вбачається, що померла [PERSON] є рідною бабою позивачки (а.с.7-8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 травня 2025 року приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Голода О.С. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] , так як нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.10). Із інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 81096688 від 08.05.2025 та відповіді приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Голода О.С., наданої на вимогу суду, вбачається, що після смерті [PERSON] жодним нотаріусом спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталися (а.с.11, 33). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , окрім позивачки, що є внучкою спадкодавиці, є також спадкоємці за законом - дві дочки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Однак в установлений законом строк останні не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті їхньої матері. Натомість [PERSON] та [PERSON] написали заяви про те, що не мають намір звертатися до суду із заявами про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , які належним чином засвідчили у нотаріусів (а.с. 11,12). Таким чином на підставі юридичних фактів смерті [PERSON] та відкриття спадщини виникли спадкові правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. У відповідності до\~статей 1216, 1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258\~ЦК України\~встановлено,\~що спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За загальними положеннями норм ЦК України щодо спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1269, 1270 ЦК України). З наведених вище норм слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, суд установив, що позивачка у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] . Статтею 1272 ЦК України\~передбачено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року в справі №686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) вказувала, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (див. пункти 53 - 58 вищезгаданої постанови). Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачкою шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та можливість визначення додаткового строку на подання такої заяви у цій справі, суд виходить з такого. Відповідно до положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, серед інших, є: верховенство права; пропорційність. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: він є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (див. наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання. Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців. При цьому, суд також ураховує те, що пропущений позивачкою строк\~для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та в умовах воєнного стану, що діє на усій території України, та перманентних повітряних тривог не може, на думку суду, трактуватися як недбалість позивачки до реалізації своїх спадкових прав та пасивність її поведінки. Натомість, відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивачку прав на майно та може призвести до передачі цього майна територіальній громаді як відумерлої спадщини. Таким чином, оцінюючи встановлені у цій справі обставини, суд вважає, що втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивачки не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, не виправдовує досягнення легітимної мети, а тому не може вважатись пропорційним. Ураховуючи викладене вище, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачкою за поважних причин і позов слід задовольнити, встановивши строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, який на переконання суду буде достатнім для подання відповідної заяви. Оскільки позивачка просить судові витрати понесені при розгляді цієї справи залишити за нею, то з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства понесені судові витрати у цій справі слід залишити за позивачкою. На підставі викладеного вище, статей 1223, 1269, 1270, 1272\~ЦК України та

Outcome: approved