Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

В липні 2025 року позивач ТОВ "Споживчий центр" звернулося до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) № 29.03.2024-100000062 від 29.03.2024 року, що утворилася станом на 04.07.2025 року, у розмірі 8 880,00 грн, що складається з заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн; по процентам в розмірі 3680 грн; 1200,00 грн неустойка, та стягнення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, з тих підстав, що відповідно до умов даного договору та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн, строком на 42 днів, дата повернення (виплати кредиту) 09.05.2024. 15.04.2024 укладений додатковий договір, в якому сторони домовилися продовжити строк, наякий надається кредит - 60 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 27.05.2024 року. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, станом на 04.07.2025 року, має заборгованість, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". 16.07.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін. В судове засідання учасники справи (сторони) не з`явилися, повідомлені належно, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача Рассказов Д. І. в позові до суду, клопотав про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Інших заяв (клопотань) на адресу суду від ТОВ "Споживчий центр" не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до норм ЦПК України, за підтвердженою адресою місця реєстрації. Рекомендований лист № 0610273193360 повернувся на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. За таких обставин, суд ухвалив розгляд справи провести за відсутності учасників справи в судовому засіданні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що узгоджується з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Спірні правовідносини регулюються гл. 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України. Згідно частини 1 статті 2, частини 1 статті 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1 - 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19. Судом встановлено, 29.03.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" (позивач) та [PERSON] (відповідач) у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію" укладено кредитний договір (оферти) № 29.03.2024-100000062 (кредитної лінії), який складається із пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявки [PERSON] до кредитного договору № 29.03.2024-100000062 (кредитної лінії), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 29.03.2024-100000062 (кредитної лінії), додатку до кредитного договору (інформаційне повідомлення позичальника, повідомлення про кримінальну відповідальність) від 29.03.2024, та який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Е558. На умовах: дата надання кредиту - 29.03.2024; сума кредиту 4000 грн 00 коп; строк, на який надається кредит - 42 днів з дня його надання; дата повернення (виплати) кредиту 09.05.2024. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. В договорі передбачено нарахування неустойки. Із зазначенням реквізитів належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за даним договором: 5457-08ХХ-ХХХХ-1211. Під час укладення кредитного договору [PERSON] пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. 15.04.2024 року за зверненням позичальника укладений додатковий договір (Пропозиція про укладення додаткового кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) - звернення позичальника, Відповідь кредитора про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії), щодо продовження строку дії кредитного договору № 29.03.2024-100000062 (кредитної лінії), який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором К644, на умовах: строк, на який надається кредит - на 60 днів з дня його надання; дата повернення кредиту 27.05.2024 року. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 11, 525, 629 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивачем, до позовної заяви на підтвердження пред`явленої вимоги, додано копії документів, які складають укладений з відповідачем [PERSON] , що пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку, кредитний договір № 29.03.2024-100000062 від 29.03.2024, додатковий договір від 15.04.2024 щодо продовження строку дії договору, які підписаний електронним цифровим підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України "Про електронну комерцію". Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи їх особисте підписання відповідачем [PERSON] , були достеменно відомі останньому. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання щодо їх повернення, за погоджених умов. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ "Споживчий центр" (позивач) виконав в повному обсязі та надав відповідачу [PERSON] кредит в обумовленій договором сумі, з огляду на квитанцію від 29.03.2024 01:32, ID платіж 2443117161 на номер платіжного інструменту 545708*11 (підтверджено перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 4000,00 грн, призначення: видача за договором № 29.03.2024-100000062). Статтею 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статтей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 29.03.2024-100000062 від 29.03.2024, позичальник [PERSON] , загальна сума заборгованості за кредитом складає 8 880,00 грн, з яких: 4000,00 грн основний борг; 3680 грн проценти (нараховані за період з 29.03.2024 по 27.05.2024), 1200,00 грн неустойка. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, як на час звернення до суду з даним позовом, як і на час його розгляду в суді, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , уклавши кредитний договір не виконує його умов, то позовні вимоги підлягають до задоволення. Разом з тим, звертаючись до суду із позовом, представник позивача ТОВ "Споживчий центр" просив стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і неустойку, в розмірі 1200,00 грн. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Оскільки, кредитний договір № 29.03.2024-100000062 (кредитної лінії) був укладений відповідачем [PERSON] - 29.03.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 1200,00 грн не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 29.03.2024-100000062 від 29.03.2024 року в частині: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 000,00 грн; нарахованих процентів за період з 29.03.2024 по 27.05.2025 в розмірі 3 680,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем ТОВ "Споживчий центр" при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією. Оскільки, позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" задоволено частково на суму 7 680,00 грн (87,72 % позовних вимог), то з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Споживчий центр" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2124,93 грн (2422,40 х 87,72 / 100). На підставі Закону України "Про електронну комерцію", ст. ст. 11, 15, 16, 205, 207, 525, 526, 530, 610, 626, 628, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial