Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У грудні 2024 року від представника ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до суду надійшов вищевказаний позов, в якому він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором №02-17/02/2022 від 17.02.2022 в розмірі 11600 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №02-17/02/2022, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. В подальшому від ТОВ «ФК «Авіра Груп» до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату передано право вимоги до відповідача за вказаним договором. Ухвалою судді від 20.12.2024 провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач у судове засідання також не з`явився. Причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06.05.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №31306, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на 30 днів за стандартною процентною ставкою 2,5% в день або 912,5% річних. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» ТОВ «Платежі онлайн» від 22.10.2024 року, відповідно до якого 06.05.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . В матеріалах справи також міститься інформаційна довідка, виписка з особового рахунку, довідка про ідентифікацію клієнта та вимога про сплату боргу. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, при цьому позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування кредитом. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором №31306 за ним утворилась заборгованість в розмірі 11 600 грн, в тому числі: 2 000 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 9 600 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК «Авіра Груп» уклало з ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» договір факторингу №02-17/02/2022. Згідно до ч.1\~ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи договір факторингу №02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, витяг з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, платіжні інструкції №3\~877 від 12.10.2022, платіжне доручення №3669 від 21.02.2022 року. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору позики між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та відповідачем. Вказане підприємство, правонаступником яких у зобов`язанні є ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», належним чином виконувало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Оскільки, позовні вимоги задоволені то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved