Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ТОВ "Дебт Форс" на користь [PERSON] стягнені кошти за виконавчим написом №73379 від 12.06.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною у розмірі 5 384,94 гривні. Представник позивача позов обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною за номером №73379 вчиненого 12.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. 17.09.2021 відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на грошову суму у розмірі 11 384 гривень 38 копійок.06.05.2025 рішенням Добровеличківського районного суду Кіроовградської області було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною та зареєстрованого в реєстрі за №73379 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ДЕБТ\~ФОРС"заборгованості в розмірі 11384 гривні 38 копійок. Проте з [PERSON] було стягнуто кошти в розмірі 5 384,94 грн, таким чином відповідачем було отримано пізпідставно отримано грошові кошти. що спонукало звернутись з даним позовом. Справа розглядається без виклику сторін та від відповідача 16.07.2025 надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву відповідач ТОВ "ДЕБТ ФОРС" просить відмовити у задоволенні позову з підстав того, що при виконанні виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження на користь попереднього стягувача - ТОВ "Вердикт Капітал". Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 17.09.2021 було відкрито виконавче провадження № 66875575 за виконавчим написом №73379, вчиненим 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво\- Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною на користь ТОВ "Вердикт Капітал". Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 08.10.2024 було замінено сторону виконавчого провадження № 66875575 за виконавчим написом №73379, вчиненим 12.06.2021 , приватним нотаріусом Грисюк Оленою Василівною, з ТОВ "Вердикт Капітал" на ТОВ "Дебт Форс". Заміна стягувача у виконавчому провадженні відбулася 08.10.2024, стягувачем став ТОВ «Дебт Форс», а до того часу, і виконавче провадження, і всі дії по виконанню виконавчого напису, в тому числі, і стягнення коштів із позивача - боржника, здійснювалися на користь попереднього стягувача - ТОВ "Вердикт Капітал". При виконанні виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження на користь стягувача - ТОВ "Вердикт Капітал". Кошти, які стягувалися із позивача, до заміни стягувача у виконавчому провадженні, були перераховані на користь попереднього кредитора - ТОВ "Вердикт \~ \~ \~ \~Капітал". Такі стягнуті кошти, що були стягнуті до заміни сторони виконавчого провадження, залишилися, відповідно, у розпорядженні, попереднього кредитора, а не автоматично передані в розпорядження нового кредитора, який, як на думку, позивача, зобов' язаний зараз повернути всі стягнуті із позивача таю кошти, які нами в такому розмірі, як вказує позивач, не отримувалися. Коштів, у такому розмірі, як вказано позивачем у позовній заяві, ТОВ "Дебт Форс" не отримував. Ці обставини також були встановлені судом у рішенні від 06.05.2025 у справі №387/301/25, де визнаючи виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судом було встановлено, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом за заявою та на користь ТОВ "Вердикт Капітал" і виконавче провадження приватним виконавцем було відкрите першочергово також на користь ТОВ "Вердикт Капітал" і кошти, які стягувалися із позивача - боржника до заміни сторони стягувача, були перераховані також на користь попереднього стягувача - ТОВ "Вердикт Капітал". Приватний виконавець повідомляє, що із позивача - боржника було стягнуто кошти в сумі 5 384,94 грн., в рахунок погашення боргу, однак, приватний виконавець не уточнює, на користь якого саме стягувача і чи стягнута вказана сума коштів на ко исть саме нового стягувача ТОВ «Дебт Форс», адже, як було зазначено вище, кошти із позивача стягувалися до заміни стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Дебт Форс». ТОВ «Дебт Форс», який і був замінений як стягувач у виконавчому провадженні, проте, грошових коштів від приватного виконавця не отримував взагалі. Грошові кошти, які були стягнуті із позивача, стягувалися на користь попереднього кредитора - стягувача за вчиненим виконавчим написом нотаріуса - ТОВ "Вердикт Капітал". Після заміни стягувача ТОВ «Дебт Форс» коштів у розмірі 5384,94 грн. не отримував. Більше того, повідомляємо суд, що на рахунок ТОВ "Дебт Форс" від приватного виконавця, в якості стягнення заборгованості із позивача за виконавчим провадженням, кошти взагалі не поступали. Приватним виконавцем не було перераховано ТОВ «Дебт Форс» жодного платежу як стягнення заборгованості із позивача. З [PERSON] було стягнуто кошти на виконання виконавчого напису нотаріуса, і такі кошти було стягнуто ще до заміни стягувача і стягнуто на користь попереднього кредитора ТОВ "Вердикт Капітал". Позивач не надала жодного доказу саме від приватного виконавця на підтвердження стягнення з неї грошових коштів. Не підтверджено жодним документом, що стягувачу - ТОВ «Дебт Форс» було перераховано саме ту суму коштів. Також надали до суду клоптання про зменшення витрат на правничу допомогу, а саме відмовити у витратах на правову допомогу. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.06.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справи за наявними у справі матеріалами . Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2025 визнато таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною та зареєстрованого в реєстрі за №73379 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ДЕБТ\~ФОРС"заборгованості в розмірі 11384 гривні 38 копійок. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 08.10.2024 було замінено сторону виконавчого провадження №66875575 за виконавчим написом №73379, вчиненим 12.06.2021, приватним нотаріусом Грисюк Оленою Василівною, з ТОВ "Вердикт Капітал" на ТОВ "Дебт Форс" . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 17.09.2021 було відкрито виконавче провадження №66875575 за виконавчим написом №73379, вчиненим 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною . Зі змісту заяви ТОВ "Вердикт Капітал" від 23.06.2021 з`ясовано, що підприємство звернулося до приватного виконавця Золотарьової Т.В. з проханням про примусове виконання рішення суду за виконавчим написом №73379 від 12.06.2021 щодо стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 11 384 гривень 38 копійок . Зі змісту анкети-заяви встановлено, що між ПАТ "Альфа-Банк" і [PERSON] укладено договір на надання кредиту від 01.09.2017 . Згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни від 12.06.2021, був вчинений виконавчий напис №73379, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь АТ "Альфа-Банк" у розмірі 11 384 гривень 38 копійок . Зі змісту листа приватного виконавця Золотарьової Т.В. від 21.02.2025, в процесі примусового виконання виконавчого напису №73379 від 12.06.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО КО [PERSON] в рахунок погашення боргу перераховані стягнуті з боржника кошти в розмірі - 5384, 94 гривні. З довідки ТОВ "Дебт Форс" від 11.07.2025 № 1-8738 встановлено, що на рахунки Товариства в якості стягнення заборгованості від органів Державної виконавчої служби та приватних виконавців за кредитним договором №630719050HPLS боржник [PERSON] платежі не надходили. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5384,94 грн з метою повернення стягненого на користь відповідача коштів за вказаним виконавчим написом, суд зазначає наступне. За змістом\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володiння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~ст.11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч.1\~ст.177 Цивільного кодексу України\~об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном, як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1\~ст.190 ЦК України). За таких обставин, враховуючи те, що суд дійшов до висновку про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною та зареєстрованого в реєстрі за №73379 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ДЕБТ\~ФОРС"\~заборгованості в\~розмірі 11384\~гривні 38\~копійок таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~а отже,\~відпала підстава,\~на якій\~ТОВ"Вердикт Капітал" правонаступник ТОВ "ДЕБТ ФОРС " набуло кошти від позивачки, внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням такого виконавчого напису. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18. Суд зазначає, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Водночас суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19 (провадження № 14-175цс21) вказано, що «відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої». Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17, від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц (провадження № 61-29056св18) та від 13 січня 2021 року у справі № 539/3403/17 (провадження № 61-15499св19). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У цій справі [PERSON] , звертаючись до суду з позовом до ТОВ "ДЕБТ\~ФОРС "посилався на те, що з неї стягнуто кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 5384 гривні 94 копійки і без належних правових підстав, а тому підлягають поверненню. Суд зазначає, що в листі приватного виконавця Золотарьової Т.В. від 21.02.2025 не зазначачено, на користь якої саме сторони здійснено перерахування коштів в сумі 5384 гривні 94 копійки, не долучені жодні первинні документи для підтвердження цих перерахунків коштів саме відповідачу ТОВ "Дебт Форс". Водночас зі змісту довідки ТОВ "Дебт Форс" від 11.07.2025 № 1-8738 з`ясовано, що на рахунки Товариства в якості стягнення заборгованості від органів Державної виконавчої служби та приватних виконавців за кредитним договором №630719050HPLS боржник [PERSON] платежі не надходили. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для стягнення з ТОВ "Дебт Форс" на користь [PERSON] коштів за виконавчим написом №73379 від 12.06.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною у розмірі 5 384,94 гривні. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується витрат на професійну правову допомогу адвоката - представника позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже так як суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог, а тому витрати на правничу допомогу не стягуються. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed