Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

09 червня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальності «ВІН ФІНАНС», представник позивача Романенко Михайло Едуардович,\~ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказував, що\~ через невиконання [PERSON] \~\~ умов укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем договору про надання фінансового кредиту\~ № 383016 від 26.10.2018,\~\~\~ в\~\~\~ останнього\~ утворилася заборгованість по кредиту в сумі\~ 21 463,45 грн, яку Товариство з обмеженою відповідальності «ВІН ФІНАНС» прохало стягнути з відповідача за договором факторингу № 1 від 12.04.2018, поновивши строк позовної давності для подання позову. Ухвалою суду від 10.06.2025\~ відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи на 16.07.2025 в порядку спрощеного позовного провадження. 16 липня 2025 року в судове засідання сторони не з`явилися. Відповідач\~ належним чином не повідомлений про час і місце слухання справи, оскільки повідомлення про вручення судової повістки\~ повернулося до суду не врученим з відміткою поштарки «Адресат відсутній за вказаною адресою». Представник заявника в заяві до суду прохав розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Ухвалою суду від 16.07.2025 відкладено розгляд справи на 22.09.2025 та викликано відповідача до суду через оголошення на вебсайті Судової влади України. 22.09.2025 сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи. Представник позивача Романенко М. Е. у заяві прохав розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечував про ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Через неявку сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 26.10.2018\~ між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та\~ [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 383016. Відповідно до індивідуальної частини договору № 383016 про надання фінансового кредиту, ТОВ\~\~ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 7000 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 383016 від 26.10.2018 та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає\~ 16400,00 грн, а саме : - Сума основного боргу 4000,00 грн. - Сума боргу за процентами - 2160,00 грн. - Сума штрафу 400,00 грн. - Сума боргу за пенею та штрафами 9840,00 грн. Відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту позичальник погоджується, що кредитор має право передати персональні дані клієнта третім особам для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту.\~ Відповідно до ч.1 ст.512 та ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 18.02.2019 укладено додаткову угоду №12 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 13 від 18.02.2019 про те, що на умовах вищезазначеного договору\~\~\~ право вимоги\~\~\~\~\~ до\~\~\~\~\~\~ ряду боржників у тому числі до гр. [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 383016 від 26.10.2018 перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Договір про надання фінансового кредиту № 383016 від 26.10.2018\~ укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію». Статтею 207 ЦК України передбачено правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі в електронних), у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.(ч.3 ст. 639 ЦК України). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). За правилом ч.8 ст.11 закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч.6 ст. 11 цього закону. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Outcome: approved