Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. У позовній заяві зазначено, що позивач перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу на утримання дитини, проте цих коштів катастрофічно не вистачає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов`язку по утриманню дружини, матеріальної допомогу надає частково, не приймає участі у забезпеченні потреб дружини та дитини, хоча має таку можливість, є здоровою працездатною особою та проходить військову службу. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що\~ аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України\~\~ від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17. Оцінивши надані по справі докази, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] (відповідач), а матір`ю [PERSON] (позивач). Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.2023. Позивач не працює, не має прибутку, оскільки доглядає дитину, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Тоді як відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, зі слів позивача проходить військову службу, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд встановив, що у провадженні суду перебуває заява [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тому враховуючи вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача, а також положення ч. 1 ст. 80 СК України, згідно з якими аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, визначає аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial