Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі позивач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4149044 (далі - Договір №4149044), за умовами якого відповідач отримав 9000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови Договору №4149044. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] станом на 10.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 39006,00 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 29376,00 грн заборгованість за процентами, 630,00 грн заборгованість за комісією. 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимог №80-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за Договором №4149044 від 23.10.2021. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором №4149044 від 23.10.2021 у сумі 39006,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Ухвалою судді від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 18.08.2025. Ухвалою суду від 18.08.2025 відкладено судовий розгляд цивільної справи на 16.09.2025. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання від 05.09.2025, у якому просив позовні вимоги задовольнити повністю та справу розглянути без його участі, не заперечував щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. На підставі наведеного, ухвалою суду від 16.09.2025 визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4149044 (індивідуальна частина), за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 9000,00 грн строком на 30 днів з 23.10.2021, зі сплатою процентів та комісії і включає в себе складові, визначені у підпунктах 1.5.1-1.5.2 договору, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора F50988, що підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с. 21-25, 27). Відповідно до пункту 2.1. Договору № 4149044 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно із пунктом 3.3.2. Договору №4149044 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені пп. 1.1.-1.6 та п. 2.4 цього договору. За змістом пункту 6.1 Договору №4149044 цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проєкт цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (пункт 6.2 Договору №4149044). Відповідно до пункту 6.3 Договору №4149044, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (пункт 6.4 Договору №4149044). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (пункт 6.5 Договору №4149044). Згідно із пунктом 7.1 Договору №4149044 договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Анкета-заява на кредит №4149044 від 23.10.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан» (а.с. 20). Згідно із платіжним дорученням №59404065 від 23.10.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] 9000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно Договору 4149044 (а.с. 27 зворот). Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 28.07.2025, в банку на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , на яку здіснено переказ коштів 23.10.2021 у розмірі 9000,00 грн (а.с. 64). Відповідно до виписки ТОВ «Мілоан» заборгованість [PERSON] становить 39006,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 9000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами становить 29376,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 630,00 грн (а.с. 28-29). 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимог № 80-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до договору (а.с. 29 зворот 33). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 39006,00 грн, з яких: 9000,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 29376,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками; 630,00 грн - прострочена заборгованість за комісією (а.с. 34). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частиною другою статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1055\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша статті 207 ЦК України). Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абзацом 1 частини дванадцятої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу частини третьої статті 18\~Закону України\~«Про електронну\~ідентифікацію та\~електронні довірчі\~послуги» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором F50988 23.10.2021 підписав Договір №4149044, Додаток №1 до договору, Паспорт споживчого кредиту №4149044. З Договору №4149044 від 23.10.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] вбачається, що відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про належне укладення кредитного договору шляхом використання електронних підписів сторін. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). З огляду на викладене, суд вважає, що позивач підтвердив своє право вимоги за Договором №4149044 від 23.10.2021 відповідно до договору відступлення прав вимог № 80-МЛ від 09.02.2022. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Відповідно до правил частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). У силу частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», свої зобов`язання за Договором №4149044 від 23.10.2021 виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідач [PERSON] , взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому Договором №4149044 від 23.10.2021 належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з доданим до позовної заяви розрахунком становить 39006,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29376,00 грн - заборгованість за відсотками, 630,00 грн заборгованість за комісією. Зазначений розрахунок заборгованості суд вважає достовірним, арифметично правильним та таким, що відповідає умовам Договору №4149044 від 23.10.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, доказів на спростування вимог позивача не надав. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №4149044 від 23.10.2021 в розмірі 39006,00 грн. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції від 08.07.2025 №14887 (а.с. 11). Що стосується вимог про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У позові представник позивача - адвокат Усенко М.І. просив стягнути з [PERSON] в користь ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал" 8000,00 грн витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат адвокатом Усенко М.І. до позовної заяви було надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025; акт №970 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 06.07.2025, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням «Апологет» надано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийнято послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 щодо боржника [PERSON] , сума наданих послуг складає 8000,00 грн; детальний опис наданих послуг до акту №970 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025; ордер на надання правничої допомоги від 02.07.2025 на представництво інтересів ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Усенко М.І. в судах загальної юрисдикції; Слід зауважити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved