Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення 50% додаткових витрат, пов`язаних із проходженням обстеження молодшого сина [PERSON] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачка перебувала з відповідачем\~\~\~\~\~ у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.04.2025р.\~\~ У шлюбі у них народився син\~ [PERSON] , [INFO] . А також до реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьківство якого визнано в установленому порядку через органи ДРАЦу за спільною заявою матері та батька.\~ Після розірвання шлюбу спільні з відповідачем діти залишилися проживати з\~ позивачкою. На даний час діти перебувають на повному утриманні та вихованні позивачки. Крім того, позивачка зазначає, що їх молодший син має захворювання, стоїть на Д обліку у лікаря та потребує індивідуальних занять із логопедом та постійного контролю та обстеження у лікаря психіатра. Також потребує регулярного вживання ліків та біодобавок за призначенням лікаря.\~ Син потребує постійної сторонньої допомоги та лікування які\~ йому надає тільки позивачка. Батько у додаткових витратах на лікування чи утримання не допомагає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним та спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] \~ та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема те, що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Поковба Тетяна Василівна подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хустського районного суду від 23.04.2025 року зареєстрований шлюб сторін розірвано. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Молодший син [PERSON] , відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 19.03.2025р., має захворювання та потребує дообстеження у лора та йому призначено лікування. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. У відповідності до ч. ч. 1, 2ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, ст.184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають\~ на її утриманні, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином. Відповідно до статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на утримання дитини це кошти, які стягуються окремо від аліментів, з того із батьків, хто проживає окремо від дитини та ці кошти призначаються для покриття особливих витрат на дитину: лікування, оздоровлення, розвиток здібностей, стан здоров`я тощо. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує відсутність відомостей про наявність у відповідача інших осіб, які б знаходилась на його утриманні та те, що він є фізично здоровою людиною працездатного віку та доказів, які б це спростували суду не надав, а отже не позбавлений можливості заробляти і брати участь в утриманні своїх дітей. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, стан здоров`я молодшого сина, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п.90), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат пов`язаних із медичним обстеженням сина слід вирішувати в окремому позовному провадженні, оскільки ці витрати не стосуються аліментних зобов`язань. За\~ таких обставин ця позовна вимога до задоволення не підлягає. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial