Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про визначення позивачу додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері позивача [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,26 га, розташованої на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області. За життя [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача та [PERSON] , яким заповіла усе належне їй майно в рівних долях. [PERSON] мешкав без реєстрації разом з померлою, тому позивачу не було відомо про наявність заповіту, він вважав, що [PERSON] оформив спадщину, але тільки у 2023 році позивач дізнався, що спадщина не оформлена та про існування вказаного заповіту. В нотаріальній конторі позивачу було роз`яснено, що він пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим звернув до суду із зазначеною позовною заявою. Позивач та його представник, у судове засідання не з`явились, але до суду від представника позивача надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представниця відповідача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов`язані зі спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 січня 1972 року, матір`ю [PERSON] (а. с. 6), позивача у справі, зазначено [PERSON] (а. с. 13, 14). [PERSON] , яка за життя доводилась матір`ю [PERSON] , позивачу у справі, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 травня 2008 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00042704913 від 13 грудня 2023 року (а. с. 7, 52, 54-56). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,26 га, розташована на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 023534 від 05 березня 2001 року (а. с. 10-12). Відповідно до заповіту від 02 вересня 1997 року, посвідченого секретарем Новоіванівськоїсільської ради Арцизького району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 72, [PERSON] заповіла вказану земельну ділянку [PERSON] , позивачу у справі, [PERSON] , третій особі (а. с. 8). Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 72056194 (а. с. 15). Відповідно до листа № 228/02-14 від 13 грудня 2023 року приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. [PERSON] , позивачу у справі, було роз`яснено, що ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] (а. с. 17, 60). Зі спадкової справи № 136/2023 від 13 грудня 2023 року щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрації в Спадковому реєстрі від 13 рудня 2023 року. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. На час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала одна (а. с. 40-61). При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, з яким погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, статусу території, яка є місцем відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку). Пунктом 3.14 глави 10 розділу II Порядку передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена, нотаріуси чи посадові особи органів місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] , позивача у справі, про наявність заповіту на його ім`я. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальним правилом, передбаченим положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Згідно частина 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23. Враховуючи обставини справи щодо наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця за заповітом, необізнаність позивача про наявність заповіту, а також наведені позивачем обставини щодо його не проживання за місцем відкриття спадщини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що причину пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, можна визнати поважною, оскільки на час смерті спадкодавця позивач проживав у місті Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області, про заповіт, який його померла мати [PERSON] залишила на користь позивача, він дізнався лише у 2023 році, оскільки вважав, що спадщину вже було оформлено його братом [PERSON] , тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини. Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач не відмовився від прийняття спадщини після смерті спадкодавця та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно у зв`язку з пропуском строку для подання зазначеної заяви. Спадщина після смерті [PERSON] , матері позивача, до наявного часу ніким не прийнята, спадкова справа не заведена, спору стосовно спадщини не має. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк три місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки він пропустив вказаний строк з поважної причини.

Outcome: approved