Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 10/163/21 за Програмою «ДОСТУПНА ІПОТЕКА 7%», яка реалізується Урядом України за ініціативи Президента України через Фонд розвитку підприємництва від 27.10.2021р., у розмірі 553 425,42 грн. Зазначає, що відповідачкою [PERSON] та позивачем, АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» 27.10.2021 року укладено кредитний договір №10/163/21 за Програмою «ДОСТУПНА ІПОТЕКА 7%». В забезпечення виконання зобов`язань на кредитним договором між відповідачкою [PERSON] та АТ «КБ «ГЛОБУС» 27.10.2021р. року укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно №10/163/21/3 без оформлення заставної, згідно якого Кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, іпотекою майнових прав на об`єкт житлової нерухомості: 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] , (біля будинку 32) , згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 54 від 27.10.2021 року. Кредитний договір також забезпечується фінансовою порукою [PERSON] , оскільки 27.10.2021 року в забезпечення виконання зобов`язань між Позивачем та [PERSON] , як поручителем укладено Договір поруки №10/163/21/П, згідно якого Поручитель поручається перед Позивачем, за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, а саме зобов`язується повернути кредит та або/сплачувати проценти за користування кредитом та/або комісій та/або сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках передбачених Кредитним договором. Строк дії договору поруки до 26.10.2044р. В зв`язку із невиконанням [PERSON] кредитного договору виникла заборгованість перед позивачем. Загальна сума заборгованості відповідачів перед АТ «КБ «ГЛОБУС» за Кредитним договором №10/163/21 станом на 04.03.2025 року, становить 553 425,42 гри. та включає в себе: - \~ \~ \~ \~строкову заборгованість основного боргу (Кредиту) у розмірі -381 640,00 грн.; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість по кредиту - 36 146,50 грн. - \~ \~ \~ \~строкова заборгованість по процентам - 42 285,83 грн. - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість по процентах - 93 353,09 грн. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 8301,38 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 75000,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 було відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. Від представника позивача до суду надійшли заяви, в яких позивач просив розглянути справу без участі представника АТ «КБ «ГЛОБУС». Від представника відповідача [PERSON] 18.05.2025 надійшли пояснення по справі, в яких просив в задоволенні позовних вимог АТ «Комерційний банк «Глобус» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі. Посилався на те, що на адресу [PERSON] не надходило повідомлень про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, та про порушення позичальником умов кредитного договору, що є порушенням умов договору поруки. Також, зазначає про те, що з розрахунку заборгованості неможливо встановити яку суму було сплачено на виконання кредитного договору, яким чином були зараховані кошти (оплата тіла кредиту, відсотків, пені, штрафів та ін.), чи надходили компенсаційні витрати з боку Фонду, коли та в якій сумі. Жодних пояснень щодо розрахунку заборгованості позивачем ні у позовній заяві ні у самому розрахунку не надано. Також, вважають заявлені витрати АТ «КБ «ГЛОБУС» з професійної правничої (правової) допомоги адвоката у розмірі 75 000,00грн. не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. 29.05.2025 від представника АТ «КБ «ГЛОБУС» надійшла відповідь на додаткові пояснення відповідача, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача та зазначає про те, що наданими до позову доказами підтверджується надсилання відповідачу [PERSON] вимоги про сплату заборгованості. Стосовно зміни процентної ставки зазначили, що пункт 4.6 кредитного договору передбачає те, що зміна процентної ставки здійснюється без погодження з позичальником у разі порушення ним умов кредитного договору, розмір та умови такої зміни був погоджений саме в момент укладення кредитного договору, це не є істотною зміною умов договору, про яку повинен бути повідомлений поручитель. Також зазначили про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 17.06.2025 було закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу У судові засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, що у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує, та просить розглянути справу за відсутності представника позивача. В судовому засіданні був присутній представник відповідача Бондаренко О.В., який надав пояснення та заперечив проти задоволення позову стосовно [PERSON] . Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзиву, доказів, будь-яких пояснень у справа не надала, повідомлялась про судовий розгляд в порядку, встановленому ст.128 ЦПК України. Відтак, судом проведено розгляд справи на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, та пояснень відповідача. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи. [PERSON] та позивачем, АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» 27.10.2021 року було укладено кредитний договір №10/163/21 в рамках програми «ДОСТУПНА ІПОТЕКА 7%». Згідно з зазначеним договором його сторонами було погоджено надання АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» [PERSON] кредиту в сумі 458000,00 грн. на 240 місяців до 26.10.2041 р., з базовою процентною ставкою 15,75% річних та компенсаційною ставкою 7% річних. Згідно з пунктом 1.3 договору в межах строку кредитування позичальник при дотримання погоджених умов сплати відсотків, повинен був сплачувати банку проценти за користування кредитом в розмірі, який відповідає компенсаційній ставці, при недотриманні погоджених умов у розмірі базової процентної ставки + 5 відсотків річних. Розмір базової процентної ставки може переглядатись банком щорічно, в порядку, встановленому договором. Договір підписаний в простій письмовій формі представником банку та позичальником - [PERSON] . В забезпечення виконання зобов`язань на кредитним договором між відповідачкою [PERSON] та АТ «КБ «ГЛОБУС» 27.10.2021р. року укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно №10/163/21/3 без оформлення заставної, згідно якого Кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, іпотекою майнових прав на об`єкт житлової нерухомості: 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] , (біля будинку 32) , згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 54 від 27.10.2021 року. Кредитний договір також забезпечений фінансовою порукою [PERSON] . 27.10.2021 року в забезпечення виконання зобов`язань між Позивачем та [PERSON] , як поручителем укладено Договір поруки №10/163/21/П, згідно якого Поручитель поручається перед Позивачем, за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, а саме зобов`язується повернути кредит та або/сплачувати проценти за користування кредитом та/або комісій та/або сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках передбачених Кредитним договором. Строк дії договору поруки до 26.10.2044р. Відповідно до умов Договору поруки, у разі невиконання боржником зобов`язання за Кредитним договором, Кредитор звертається до поручителя з відповідною письмовою вимогою. Поручитель виконує обов`язки боржника шляхом перерахування коштів в сумі та на рахунок, що вказані у вимозі. Датою видачі кредиту згідно з умовами договору вважається день перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку відповідно до умов договору. Позивач підтвердив перерахування коштів за кредитним договором відповідачці банківською випискою за рахунком, а також копією договору купівлі-продажу майнових прав №54 від 27.10.20221 р., згідно з яким [PERSON] придбала майнові права на об`єкт нерухомості, що на той момент перебував в процесі будівництва за алресою: [ADDRESS] . зазначені майнові права були придбані відповідачкою за рахунок кредитних коштів, згідно з п.3.1.1 кредитного договору №10/163/21/3. В зв`язку із невиконанням [PERSON] кредитного договору виникла заборгованість перед позивачем. Загальна сума заборгованості відповідачів перед АТ «КБ «ГЛОБУС» за Кредитним договором №10/163/21 станом на 04.03.2025 року, становить 553 425,42 гри. та включає в себе: - \~ \~ \~ \~строкову заборгованість основного боргу (Кредиту) у розмірі -381 640,00 грн.; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість по кредиту - 36 146,50 грн. - \~ \~ \~ \~строкова заборгованість по процентам - 42 285,83 грн. - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість по процентах - 93 353,09 грн. Зазначений розрахунок заборгованості, наявність заборгованості не спростовані відповідачами. [PERSON] , як поручителю було направлено вимогу №1-3203 від 03.09.2024 в якій було зазначено про невиконання позичальницею кредитного договору №10/163/21/3 від 03.09.2024, зазначена сума заборгованості та запропоновано погасити зазначену заборгованість, як поручителю. Докази надсилання відповідачу вимоги надані позивачем до матеріалів справи. Представником відповідача [PERSON] в поданих суду поясненнях було зазначено про те, що таку вимогу [PERSON] не отримував, а у вимозі наданої до позовної заяви відсутні рахунки на які необхідно зарахувати кошти. Однак, суд критично ставиться до зазначених пояснень, адже, надсилання відповідачу вимоги №1-3203 від 03.09.2024 підтверджено копіями поштових квитанцій та опису вкладення, а в пункті 1.3 договору поруки поручитель підтвердив те, що йому відомі всі умови кредитного договору, отже [PERSON] був відомий і пункт 4.1. кредитного договору №10/163/21, в якому зазначений рахунок, на який позичальник повинен був перерахувати кредитні кошти. Вимога №1-3203 від 03.09.2024 також містить посилання на умови кредитного договору щодо дострокового погашення заборгованості. Стосовно заперечень відповідача щодо розрахунків, які надані АТ «КБ «ГЛОБУС», суд вважає ці заперечення не обґрунтованими, не підтвердженими конкретними поясненнями або контррозрахунками. Судом враховані такі норми права, що регулюють правовідносини сторін: Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття\~5 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК України визначає договори та інші правочини. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Як роз`яснено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч.ч. 1,2 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що АТ «КБ «ГЛОБУС» свої зобов`язання за Кредитним договором за Кредитним договором №10/163/21 року виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним Договором. В порушення вимог договору та закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 553425,42 грн., яка складається з: строкової заборгованості з основного боргу (кредиту) у розмірі -381 640,00 грн.; простроченої заборгованості по кредиту - 36 146,50 грн. строкової заборгованості по процентам - 42 285,83 грн., простроченої заборгованості по процентах - 93 353,09 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки, як з позичальника. Враховуючи укладений договір поруки\~ №10/163/21/П від 27.10.2021 року, [PERSON] є солідарним боржником за Кредитним договором №\~10/163/21. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості.\~В свою чергу, відповідачі не надали в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ними зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 553425,42 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем підтверджено оплату судового збору в розмірі 8301,38 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 75000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107109). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат професійну правову допомогу до позовної заяви було надано Договір № 010224 від 01.02.2024 про надання професійної правничої (правової) допомоги укладений між адвокатом Прохоренком В.П. та АТ «КБ «Глобус» та Акт від 05.03.2025 № 10/163/21 прийому-передачі послуг за Договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024. Згідно акту адвокатом надано правничу допомогу, пов`язану із представництвом інтересів Клієнта у суді за позовом Клієнта до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №10/163/21 а саме: - проведення зустрічі з Клієнтом, ознайомлення з наданими Клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію до АТ «КБ «ГЛОБУС» (в тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо - тривалість 8 годин, вартість 12 000 грн.; складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 2 прим для суду та Відповідача), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» Позовної заяви на ім`я суду у 2 прим (в т.ч. оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних документів для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності справи) тривалість 42 години, вартість 63\~000 грн. Суд вважає, що «проведення зустрічі з Клієнтом, ознайомлення з наданими Клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції», які визначені сторонами вартістю 12 000 грн. не стосується правничої допомоги саме у судовій справі, адже у відповідності до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зустріч та консультації з клієнтом не пов`язані саме з розглядом справи, тож зазначені витрати в розмірі 12000,00 грн. не підлягають відшкодуванню позивачу. Крім того, відшкодування витрат на виїзну консультацію до АТ «КБ «ГЛОБУС» (в тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо, не є правничою допомогою. Стосовно витрат на суму 63000,00 грн., суд враховує заперечення відповідача щодо зазначеної суми, вважає, що зазначена сума та час, витрачені адвокатом на складання позову з додатками (42 години) є завищеними та не відповідають складності цієї справи, критерію розумності. У відповідності до ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн., зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved