Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

08 квітня 2025 року позивач звернулася до суду позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу стосунки між нею та чоловіком розладились через різні погляди на життя, цінності, ведення спільного господарства та побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила свої існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. На даний час з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Крім того, спроби примиритися результату не принесли, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 05 листопада 2004 року виконавчим комітетом Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6 та судові витрати залишити за нею. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 10 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 12 травня 2025 року з викликом сторін. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 12 травня 2025 року задоволено заяву [PERSON] та надано сторонам у справі строк для примирення терміном три місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 01 вересня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 18 вересня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується телефонограмою (а.с. 25). 18 вересня 2025 року через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а також судові витрати залишити за нею (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується телефонограмою (а.с. 25). 18 вересня 2025 року через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с. 27). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05 листопада 2004 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 05 листопада 2004 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 3, 4). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що шлюб остаточно припинив своє існування, просить розірвати шлюб. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не примирилися, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотання позивача, заявлене у позовній заяві про залишення судових витрат по справі за нею, підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved