Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернулося до Бобровицького районного суду Чернігівської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24200 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 8501686 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит урозмірі 11000 грн., строком на 360 днів зі сплатою та процентів за користування кредитом. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 11000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, котрої надано Позичальником, та міститься в реквізитах Договору кредиту. Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на день здійснення розрахунку утворилася заборгованість у розмірі 24200 грн, яка складається з: 11000 грн\~заборгованість за кредитом, 13200 грн. -\~заборгованість за відсотками. Ухвалою від 11.08.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання), що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України. Причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подавав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 8501686 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов Договору кредиту надано Позичальнику кредит у розмірі 11000 грн строком на 360 днів. Дата остаточного погашення заборгованості\~21.12.2024. Стандартна процентна ставка\~1 % в день (а.с.15-24). Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 11000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер [NUMBER] наданої позичальником, та який міститься в реквізитах Договору кредиту, що підтверджується Довідкою ТОВ ФК«Контрактовий Дім» від 19.05.2025 № 7/10881 про перерахування грошових коштів (а.с.30). Отже, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у повному обсязі було виконано зобов`язання за кредитним договором та надано Позичальнику кредитні кошти у розмірі, визначеному вказаним договором. Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 24200 грн. та складається з: 11000 грн\~заборгованість за кредитом, 13200 грн. -\~заборгованість за відсотками (а.с.33-36). 04 червня 2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідачу було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 8501686, в якій позивач вимагав погасити заборгованість у розмірі 24200 грн. (а.с.38). Відповідно до ч.1 ст. 526\~ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За загальними правилами доказування, визначеними статями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не виконав взяті на себе зобов`язання, що свідчить про порушення прав позивача, а позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 24200 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позивач також просив стягнути з відповідача 105 гривень судових витрат за правничу допомогу. Згідно положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). Встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та АО «Правовий курс» укладено договір про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025 та Додаткову угоду №2 (а.с.47-51). Згідно даної угоди, сторони дійшли згоди доповнити п.3.1 Договору підпунктом 3.1.2, яким визначили, що клієнт, щомісячно зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог боржникам у розмірі 105 гривень. Таким чином,\~зважаючи на\~викладене,\~суд зазначає,\~що витрати\~на досудові\~вимоги не\~охоплюються поняттям, витрат пов`язаних з розглядом справи у суді, а тому підстави для стягнення з відповідача 105 гривень відсутні.

Outcome: approved