Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

21.07.2025 Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 20.07.2024 о 22.20 годині, на вулиці Мілашенкова в с. Микуличі Володимирського району Волинської області з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Мерседес», р.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача підтверджується постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.08.2024 року (справа 154/2860/24). Вказує, що в результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб «Акура», р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Відповідно до\~інформації МТСБУ\~на момент\~настання ДТП\~відповідач не\~мавчинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 26\~375,97 грн. Регламентна виплата була здійснена МТСБУ 27.09.2024 на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 20.08.2024 від [PERSON] , Звіту 24/4664 про оцінку автомобіля «Акура», складеного 06.08.2024 року спеціалістом ФОП [PERSON] , вартість послуг якого склала 3574,00 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 27.09.2024 року МТСБУ перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 26375 грн. 97 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, яка додається. У зв`язку з тим, що МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту, відповідач повинен сплатити загальну суму боргу разом з витратами на збір документів, що складає 29 945,97 грн. Зважаючи на викладене позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу 29\~945,97 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 22.07.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення, не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від нього не надходило, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.07.2024 о 22.20 год відповідач [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Мілашенкова в с. Микуличі Володимирського району Волинської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Акура», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області (справа 154/2860/24, провадження 3/154/1507/24) від 30.08.2024 винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, визнано відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Акура», д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~власником якого\~є \~ [PERSON] ,\~цивільно-правова\~відповідальність якого\~була застрахована\~на момент\~ДТП в\~ПАТ «НАСК\~«Оранта»,\~що підтверджується копією страхового полісу № 216377083 від 21.08.2023. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 24/4664 від 06.08.2024, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку заподіяного власнику [PERSON] за пошкоджений в результаті ДТП 20.07.2024 колісний транспортний засіб «ACURA MDX», д.р.н. [NUMBER] , становить 30\~133,16 грн. У зв`язку із залученням експерта по даній справі МТСБУ понесло витрати у розмірі 3574,00 грн, що стверджується платіжною інструкцією №924465 від 08.08.2024. На час скоєння даної ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим позивачем, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, було виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 26\~375,97 грн за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що стверджується платіжною інструкцією № 927275 від 27.09.2024. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п/п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді позивачем так і не було отримано, а шкода до цього часу так і не була відшкодована. За таких обставин справи суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, суд стягує з відповідача у документально підтвердженому розмірі.

Outcome: approved