Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі. Обгрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що з січня місяця 2022 року вона підтримувала стосунки з відповідачем [PERSON] , між ними виникли відносини, які притаманні чоловікові та дружині. Вказує на те, що згодом відносини з відповідачем почали носити сталий характер, внаслідок чого [INFO] народився син, [PERSON] . Зазначає, що шлюб з відповідачем у органах державної реєстрації актів цивільного стану вони не реєстрували. Посилається на те, що народження [PERSON] було зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №577 від 18 квітня 2023 року, однак у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] до Відділу ДРАЦС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у актовому записі про реєстрацію народження [PERSON] у записі про батька зазначене її прізвище, як матері « [PERSON] », а ім?я та по батькові, за зф її вказівкою, зазначено інше. Тобто, батьком [PERSON] значиться особа, ім?я якої є видуманим. Позивачка стверджує, що [PERSON] , [INFO] , проживає із нею та знаходиться на її повному утриманні. Вказує на те, що відповідач [PERSON] наразі не надає їй жодної матеріальної допомоги, щоб утримувати їхнього малолітнього сина, у зв`язку з чим,вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , який народився [INFO] . Внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] N? 577 від 18 квітня 2023 року, а саме: у рядку "батько" зазначити батьком дитини, [PERSON] , народженого [INFO] в м. Чернівці, - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України виключивши відомості про [PERSON] ; у рядку "прізвище дитини" внести зміни, вказавши прізвище - " [INFO] "; у рядку «по батькові дитини» внести зміни вказавши по батькові дитини « [INFO] »; Просить також стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] (ім?я дитини після внесення змін у актовий запис, - [PERSON] ), у твердій грошові сумі 4500,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.08.2025 року закрито підготовче провадження по справі. Позивач [PERSON] на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник позивачки, адвокат Мелещук В.В., у судовому засіданні також повністю підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] під час підготовчого розгляду направив до суду заяву про визнання позову. Вказав, що [PERSON] , який народився [INFO] та проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , дійсно є його сином. Проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, зокрема, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 18.04.2023 року, народження [PERSON] , [INFO] року було зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №577 від 18 квітня 2023 року. У графі мати вказано - [PERSON] ; у графі батько - [PERSON] (а.с.8). Викладене також підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України від 17.06.20205 року, за вказівкою матері (а.с.22-23). Як вбачається із Витягу №633600 від 09 липня 2024 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю, [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Щодо позовних вимог про визнання батьківства. Так, відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як встановлено судом у судовому засіданні, відповідач [PERSON] 18 квітня 2023 року не з?явився до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та не подав заяви про визнання свого батьківства, у зв?язку з чим у актовому запису про реєстрацію народження [PERSON] у записі про батька зазначене прізвище матері « [PERSON] », а ім?я та по батькові, за вказівкою позивачки, зазначено інше. Тобто, батьком [PERSON] значиться особа, ім?я якої є видуманим. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з вимогами ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Отже, за таких обставин, з урахуванням викладеного, беручи до уваги на зібрані по справі докази в їх сукупності, визнання в цій частині відповідачем позову, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо визнання батьківства в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). В судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Мати дитини має право на стягнення аліментів, а батько дитини зобов`язаний та може надавати таку допомогу. Враховуючи вимоги закону, а також факт визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошові сумі - 4 500,00 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є працездатною особою, зокрема наразі проходить військову службу, на що сам посилався у поданих до суду заявах, тобто має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. Щодо сплаченого судового збору за позовну вимогу про визнання батьківства, то суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (а.с.2). На підставі викладеного та

Outcome: approved