Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] (надалі за текстом також - позивач), в порядку статті 110 Сімейного кодексу України з вимогою розірвати шлюб укладений між позивачем та громадянином Республіки Хорватія [PERSON] ( [PERSON] ) (надалі за текстом також - відповідач) з тих мотивів, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Вимоги щодо поділу майна подружжя не заявлялися. Заяви та/або клопотання учасників справи 18.06.2025 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 19.06.2025 від представника відповідача, адвоката Ільїна Олександра Павловича до суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 25.06.2025 від представника відповідача, адвоката Ільїна Олександра Павловича до суду надійшло клопотання про надання строку для примирення. 08.09.2025 від представника відповідача, адвоката Ільїна Олександра Павловича надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. 12.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Задовольнивши клопотання представника відповідача, згідно ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 25.06.2025 суд постановив продовжити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін; судове засідання призначено на 28.07.2025. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.07.2025 суд задовольнив клопотання відповідача та надав сторонам у справі строк для примирення, який становив один місяць та п`ятнадцять днів; провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.09.2025 суд поновив провадження у справі. Фактичні обставини встановлені судом Відповідно до завіреного перекладу з хорватської мови витягу з Книги реєстрації актів про шлюб, 05.03.2022 між [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] та [PERSON] [INFO] , був зареєстрований шлюб Міським департаментом з питань загального управління, майнових справ та правових питань РАЦС Дубрава (м. Загреб). Відповідно до завіреного перекладу з хорватської мови Свідоцтва про народження, [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . На підставі Довідки про реєстрацію особи громадянином України від 13.05.2024 №61312/19-536-64534 виданої Посольством України в Республіці Хорватія, [PERSON] , [INFO] є громадянином України. Згідно Акта обстеження на факт проживання осіб за адросою від 07.02.2025 суд встановив, що малолітній [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із завіреного перекладу з хорватської мови Довідки «Автономного жіночого дому Загреб» (Autonomna zenska kuca Zagreb) від 14.01.2025, [PERSON] , [INFO] , неодноразово, з 2024 року зверталася за підтримкою та допомогою через лінію отримання підтримки Автономного жіночого дому Загреб через, за її словами, насилля партнера. Згідно завіреного перекладу з хорватської мови Довідки про проведене консультування від 15.01.2024 суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , включена в програму консультаційної підтримки в Центрі психологічних консультацій за організації громадянської організації «Б.а.Б.е. Будь активною, Будь емансипованим». Позивачу двічі (19.12.2024 та 07.01.2025) надавалася психологічна допомога у формі консультації з метою подолання психологічного насильства, про яке вона говорить, стреса і страху, які вона переживає. Згідно завіреного перекладу з хорватської мови листа Хорватського правового центру в Загребі, Республіка Хорватія від 14.01.2024 суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , зверталася за правовою допомогою до Хорватського правового центру (Hrvatski pravni centar) у зв`язку з тим, що вона стала жертвою домашнього насильства. Згідно завіреного перекладу з хорватської мови Вироку районного кримінального суду в Загребі від 15.06.2023 відповідач станом на теперішній час засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190 Кримінального Закону Хорватії - незаконне виробництво та обіг наркотиків; ч.1 ст.331 КЗ - незаконне зберігання, виготовлення та придбання зброї і вибухових речовин, та відбуває покарання в пенітенціарній установі. Позивач у позовній заяві зазначає, що її подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом певного часу погіршились сімейні стосунки, у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Під час спільного життя позивач зверталась до Хорватського правового центру в місті Загреб за правовою допомогою, на консультаціях вона зазначала, що є жертвою домашнього насильства, що вона перебуває під постійним наглядом відповідача, він їй погрожує, і вона має побоювання, що він відбере в неї дитину, крім того її чоловік раніше відбував покарання за вчинення кримінального злочину. Всі ці обставини, а також побоювання щодо своєї безпеки та безпеки свого малолітнього сина, змусили позивачку повернутись в Україну, якнайдалі від тих умов в яких вона проживала зі своїм чоловіком. На даний час сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають в різних країнах, тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки відсутні спільні інтереси з чоловіком та взаєморозуміння, існують різні погляди на певні аспекти подружнього життя, зокрема на сімейні, духовні та матеріальні цінності, той спосіб життя який веде її чоловік є абсолютно неприйнятним для позивачки. Остаточно втрачено почуття поваги та любові один до одного. Подальше збереження сім`ї та шлюбу є неможливим, через існуючі загрози для життя та здоров`я позивачки в тому числі психологічного. Шлюб існує лише «на папері», подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. У поданому до суду клопотанні про надання строку для примирення подружжя відповідач не заперечує про наявність конфліктів у минулому та існування розбіжностей у поглядах на сімейне життя, а також стверджує, що він усвідомлює свою відповідальність за скоєне. Водночас відповідач висловлює надію на збереження сім`ї. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Відповідно до статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (надалі за текстом також - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 СК України). Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і позивач поновлювати їх не має наміру, вжиті судом заходи щодо примирення, зокрема, надання строку для примирення подружжя позитивного результату не дали. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини - [PERSON] . Враховуючи викладені обставини суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється в порядку визначеному статтею 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просила суд про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved