Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

05 червня 2025 року на адресу Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до відповідача [PERSON] , третя особа:\~Комунальний заклад охорони здоров?я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про стягнення неправомірно отриманої пенсії. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи з 09.06.2023, призначену відповідно до Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» на підставі заяви від 20.06.2023 року за № 3054, доданих документів та виписки з акта огляду медичко-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 699856 від 09.06.2023 року, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова. Територіальні органи ПФУ припиняють виплати пенсії, зокрема на підставі відповідної інформації від уповноважених установ, отриманої ними в результаті виконання своїх функціональних обов`язків. Виплата пенсії припинена на підставі довідки виданої Харківської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я «Обласний центр медичко-соціальної експертизи» від 23.12.2024 № 64 про невизнання\~ [PERSON] особою з інвалідністю з 09.06.2023 року. Листом від 14.03.2025 року № 2000-0307-8/40118\~ [PERSON] повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням ІІ групи інвалідності. У зв`язку зі скасуванням довідки було зайво виплачено пенсію у розмірі 46 610,78 грн. за період з 09.06.2023 року по 28.02.2025 року та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок ПФУ як зайво виплачена пенсія. Враховуючи, що відповідач права на отримання пенсії по інвалідності не має, позивач просить позовні вимоги задовольнити.. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. 12 серпня 2025 року представником відповідача адвокатом Веприцьким С.С. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 13 серпня 2025 року представником відповідача адвокатом Веприцьким С.С. подано заяву про відкладення розгляду справи, для ознайомлення з позовною заявою та надання відзиву. Відповідно до розписки, адвокат Веприцький С.С. 12 серпня 2025 року в приміщенні суду отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі від 10.06.2025 та копію позовної заяви з додатками. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача про місце, дату і час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника за наявними матеріалами у справі. Представник відповідача адвокат Веприцький С.С. правом на відзив не скористався, заяв та клопотань не надав. 01 вересня 2025 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позивних вимог, просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Харківської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я «Обласний центр медико соціальної експертизи» про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії,\~ [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 09.06.2023 року за загальним захворюванням на строк до 09.06.2025 року. Дата чергового переогляду 09.06.2025 року (а.с. 12). Згідно із довідкою про невизнання інвалідом №64,\~ [PERSON] 23.12.2024 року оглядався РЕК № 4 КЗОЗ «ОЦМЕ» і за результатами не визнаний інвалідом з 09.06.2023 року (а.с. 10). Рішенням ГУ ПФУ від 12.03.2025 року № 204950018434 встановлено, що\~ [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи з 09.06.2023 року, призначену на підставі заяви від 20.06.2023 року за № 3054, виписки з акта огляду медичко-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 699856 від 09.06.2023 року, виданої міжрайонною Слобідською МСЕК м. Харкова. Повторно розглянуто заяву [PERSON] від 20.06.2023 року про призначення пенсії по інвалідності та прийнято рішення про відмову, оскільки право на призначення пенсії відсутнє (а.с. 13). [PERSON] направлено пропозицію про повернення коштів 14.03.2025 року (а.с. 6-7). Однак, відповідачем переплата пенсії не повернута. Згідно із ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 30\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,\~пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого\~статтею 32\~цього Закону. Відповідно до п. 1 п.п. 1, 5 ст. 49\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:\~1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;\~5) в інших випадках, передбачених законом. Положеннями ч.3 ст. 49\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~передбачено, що\~у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Абзацом 3 пункту 2 розділу ІІІ Порядку передбачено те, що надміру виплачені суми пенсії відшкодовуються відповідно до Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого\~постаново правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 р. за №374/7695. Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій встановлено те, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За змістом положень\~ст.1212\~ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала(ч.1). Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3). У постанові від 12 жовтня 2021 року в справі №910/17324/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Відтак, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Під відсутністю правовою підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбачено законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином, результат аналізу\~статті 1212 ЦК України\~дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав) Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті,\~суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.1) в розмірі 1514,00 грн., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1514,00 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved