Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Васильчук А.Ю., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 15.07.2010 року він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з жовтня 2024 року сторони припинили подружні стосунки, позивач з відповідачкою та з їхніми дітьми не проживає. Вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося через розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що відносини між ним та відповідачкою уже тривалий час мають негативний характер, у них відсутнє нормальне спілкування, постійно виникають конфлікти. Позивач вважає, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводить до постійних суперечок та непорозумінь. Фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім взаємним інтересам та інтересам їхніх дітей. Сторони намагаються влаштувати особисте життя кожен окремо. А тому, оскільки шлюб існує тільки формально, позивач просить не надавати строк на примирення та розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У позовній заяві наявне клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідач у\~судове засідання\~не з"явилася\~повторно,\~ про\~причини неявки\~суду не\~повідомила,\~хоча про\~час та\~місце розгляду\~справи була\~повідомлена належним\~чином,\~ про що свідчать довідки про доставку електронного документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення та іншій» до електронного кабінету [PERSON] , про причини неявки відповідач суду не повідомила, відзиву на позов не подала, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 15.07.2010 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що повторно видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 03.11.2017 року. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 03.11.2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.01.2021 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відповідно. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, через відсутність взаєморозуміння внаслідок різних поглядів на сімейні відносини між сторонами постійно виникали конфлікти, що призвело до того, що шлюб між ними фактично розпався, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, та суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх дітей, про що свідчить зміст позовної заяви. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved