Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради з участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини що відкрилася після смерті [PERSON] та встановлення факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] з 2007 року та до моменту її смерті ( [INFO] ) та факт проживання [PERSON] з [PERSON] з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в серпні 2020 року помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося майно, а саме квартира що знаходиться за адресом: [ADDRESS] . [PERSON] та його дружині, [PERSON] , яка померла [INFO] належала на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого у серпні 2020 року [PERSON] . 15.09.2022 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. 02.11.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. рекомендовано [PERSON] звернутися до суду за продовженням строку необхідного для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] вказав, що пропустив строк прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після [PERSON] , як особа, яка проживала зі спадкодавцем на момент смерті та не відмовилася від неї. На момент коли [PERSON] стало відомо, що він прийняв спадщину, шестимісячний строк прийняття спадщини був пропущений. Як вбачається із акту обстеження проживання за адресом: [ADDRESS] , [PERSON] зі своєю сім`єю проживав з [PERSON] та [PERSON] за адресом: [ADDRESS] і вів спільне господарство з 2007 року до дня їх смерті. За життя [PERSON] та [PERSON] (з 2007) року разом із ними однією сім`єю проживали [PERSON] та його дружина [PERSON] , а також їх ні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач вказав, що у [PERSON] та [PERSON] не було близьких родичів, щоб здійснювали за ними догляд, а тому задля зручності [PERSON] , його дружина [PERSON] та їхні діти переїхали до [PERSON] , [PERSON] за адресом: [ADDRESS] , де вони доглядали останніх та проживали із ними однією сім`єю. У зв`язку із вищевикладеним [PERSON] вважає за можливе визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви по прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Крім цього, позивач вказав, що похідною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є обставини пов`язані з пандемією коронавірусу COVID-19, в зв`язку із чим 11.03.2020 КМ України прийняв постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, якою на всій території України було запроваджено карантин. З 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 Уряд України продовжив карантин до 31.08.2022. З дати зняття карантину (31.08.2022) пропуск строку є незначним, оскільки із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 02.11.2022, тобто через менше як три місяці після закінчення карантину. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню корона вірусноїхвороби COVID-19 створили позивачу перешкоди в тому, щоб своєчасно подати до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Строк для прийняття спадщини сплив у період запровадження карантину і ця обставина є поважною, оскільки не залежала від волі позивача. Позивач вказав, що факт постійного проживання разом із померлим протягом більше п`яти років до часу смерті (з 2007 року по 2020 рік) підтверджується: актом складеним у складі сусідів про факт проживання [PERSON] . [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю; показами свідків, які є сусідами, довіреністю №1549 від 05.05.2008 що посвідчена приватним нотаріусом Салій Г.Я.; квитанціями про оплату комунальних послуг, що надавалися за адресом: [ADDRESS] , (всі оплати житлово-комунальних послуг здійснював [PERSON] і в більшості квитанцій він вказаний платником і оплату комунальних послуг здійснювала його дружина [PERSON] ). Позивач [PERSON] зазначив, що ним не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через необізнаність, а тому обґрунтовано вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі та встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] терміном три місяці. Представником позивача 21.02.2023 подана заяву про зміну предмету позову в якій вказано наступне. В серпні 2020 року помер [PERSON] . Після його смерті залишилось майно, а саме квартира за адресом: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , належала на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Терещук Л.І. із заяво про прийняття спадщини після померлого у серпні 2020 року [PERSON] . 15.09.2022 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. 02.11.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. рекомендовано [PERSON] звернутися до суду за продовженням строк необхідного для прийняття спадщини. Позивач вказав, що пропустив строк прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , як особа, яка проживала із спадкодавцем на момент смерті та не відмовилася від неї. На момент коли [PERSON] стало відомо, що він не прийняв спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, шестимісячний строк прийняття спадщини пропущено. Як вбачається з акту обстеження проживання за адресом: [ADDRESS] , [PERSON] зі своєю сім`єю проживав з [PERSON] та [PERSON] за алресом: [ADDRESS] і вів спільне господарство з 2007 року до дня їх смерті. Із вказаних підстав представник позивача просить суд визначити [PERSON] додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [PERSON] , а також встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] з 2007 року та до моменту її смерті ( [INFO] ) та факт проживання [PERSON] з [PERSON] з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: [ADDRESS] . Представник відповідача Тернопільської міської ради подав відзив на позову заяву в якому вказав, що відповідно до листа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №1666 від 16.07.2021 [PERSON] та [PERSON] , станом на 29.12.2012 є власниками квартири за адресом: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1997 № [NUMBER] , а тому після смерті вказаних осіб зазначена квартира підлягає спадкуванню. Представник відповідача вказав, що позивач прирівнює себе до спадкоємців четвертої черги за законом після смерті [PERSON] та вказує, що він та його сім`я (дружина і 3 дітей) з 2007 року проживали із [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Відповідно до листа ПП «ТернопільКомСервіс» №131 від 16.07.2021 власником особового рахунку квартири за адресом: [ADDRESS] є [PERSON] (дружина померлого [PERSON] , яка померла [INFO] ). У листі ПП «ТернопільКомСервіс» №280 від 04.07.2022 зазначається, за адресом: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (померлий), інших зареєстрованих осіб немає. Отже, вказав представник відповідача, після смерті дружини [PERSON] був зареєстрований і проживав один в спірній квартирі до дня смерті. Згідно наданої позивачем постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 15.09.2022, виданої приватним нотаріусом Салій О.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю факту родинних відносин. Відповідач зауважив, що до позовної заяви долучено лист №112/02-14 від 02.11.2022 підготовлений приватним нотаріусом Терещук Л. на усне звернення позивача у якому нотаріусом зроблено висновок, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого у серпні 2020 року та рекомендовано звернутись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Представник відповідача вважає, що вказаний лист нотаріуса слід оцінювати критично з точки зору змісту та підстав для його написання. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на силкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як і п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Виходячи з наданих позивачем доказів до матеріалів справи, вказав представник відповідача, слід зазначити, що доказів проживання однією сім`єю, спрямованих на довготривалі відносини в спірний період, [PERSON] не надав. Акт обстеження проживання, у якому вказано про спільне проживання [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] , на які посилається позивач, не може бути єдиною підставою для встановлення такого факту. Попри вказане, відповідач вважає за необхідне взяти до уваги подану 05.10.2022 року [PERSON] до Тернопільського міськрайонного суду заяву про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років (справа №607/13665/22). Заінтересованою особою було визначено Тернопільську міську раду. У заяві заявник вказував, що він та його дружина проживали із [PERSON] з 2007 року до дня її смерті, щоб доглядати за нею. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17.10.2022 року відмовлено у відкритті провадження. Як бачимо, вказав представник відповідача, заявник ( [PERSON] ) у справі №607/13665/22 видає одну інформацію за істину - проживання із [PERSON] до жовтня 2017 року і догляд за нею, та як доказ надає Акт обстеження від 01.10.2022, складений за підписом сусідів. А у справі 607/16515/22 - видає за істину проживання з [PERSON] та [PERSON] з 2007 року до дня смерті ( [PERSON] помер в серпні 2020 року) та, як доказ, подає Акт обстеження від 13.09.2022 за підписом сусідів (деякі з них підписували і попередній Акт обстеження). Отож, вказав представник відповідача, позивач намагається ввести суд в оману щодо фактичних обставин даної справи і, як наслідок, заволодіти майном померлих [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, представник відповідача вказав, що квитанції про оплату житлово-комунальних послуг також не є беззаперечним доказом у даній справі, адже однозначно вказати на те, що позивач чи його дружина оплачували їх з власного доходу встановити неможливо. А сам факт надання допомоги іншій особі, яка є одинокою особою похилого віку, не є безумовним підтвердженням факту проживання однією сім`єю та не свідчить яро наявність підстав для застосування статті 1264 Цивільного кодексу України, на чому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №523/9720/17. Представник відповідача вказав, що до відзиву долучає заяву мешканців будинку за адресом [ADDRESS] , подану директору ПП «Комсервіс», вх.№62 від 26.08.2020 року, у якій мешканці просять «посприяти у вирішенні проблеми з квартирою [ADDRESS] , власник якої помер, проте залишив після себе купу сміття, яке зносив з вуличних сміттєвих баків, розвівши купи тарганів, мух, жуків, У під`їзді страшний сморід, тече вода, у несправному стані кран, цвіль, гризуни. За життя не реагував на сусідів і працівників ЖЕКу, неодноразово були сутички, викликали поліцію. Мешканець квартири [ADDRESS] не йшов на контакт. Просили вивезти сміття у зв`язку із антисанітарією». Крім цього, представник відповідача вказав, що ним долучається також наряд-завдання №47 від 02.09.2020 року на вивезення великогабаритних відходів та сміття із квартири [ADDRESS] та Акт виконаних робіт від 02.09.2020 року. Взявши до уваги описану вище заяву про антисанітарні умови в квартирі [ADDRESS] і ту інформацію, яку позивач вказав у позовній заяві, зокрема: проживання з 2007 року [PERSON] і [PERSON] разом із [PERSON] та його дружиною, а також з їхніми дітьми [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у однокімнатній квартирі загальною площею 36,2кв.м. (площа житлової кімнати становить 19,9 кв.м.), представник відповідача звертає увагу суду нате, що батьками неповнолітніх дітей повинні вживатися заходи, спрямовані на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання й розвитку дітей та захисту їхніх прав, створення необхідних побутових умов. Невиконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання (а саме: проживання дітей в антисанітарних умовах) є підставою для відібрання дітей від батьків, згідно норм чинного законодавства. Окрім цього, зауважив представник відповідача, яким чином у кімнаті площею 19,9 кв.м. могли розміщуватися спальні місця двох осіб пенсійного віку та сім`ї з 5 осіб (чоловіка, дружини та 3 дітей різної статі) ? Факт того, що [PERSON] вів антисоціальний спосіб життя та на усі зауваження сусідів щодо норм поведінки не реагував, підтверджується листом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №13033/05/24/322 від 05.12.2022 згідно змісту якого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зареєстровано за № 6823 від 04.03.2018 року о 02:47 год. анонімне повідомлення, поліцейськими у квартирі за адресом: [ADDRESS] виявлено [PERSON] у стані сильного алкогольного сп`яніння та госпіталізовано на лікування в КУТОР ТОНД; за № 16403 від 19.05.2020 о 00:13 год. повідомлення про запах диму у сусіда з квартири [ADDRESS] ; за № 30324 від 23.08.2020 о 14:21 год. повідомлення про те, що тривалий час сусіди не бачили [PERSON] і з його квартири чути трупний запах. Після примусового відчинення дверей квартири [ADDRESS] виявлено тіло чоловіка, тіло направлено в морг. Представник відповідача вказав, що усі вказані виклики поліції, у тому числі останній від 23.08.2020 року, за результатами якого, у зв`язку з наявністю трупного запаху у під`їзді багатоквартирного будинку, виявлено мертвим [PERSON] , спростовують твердження позивача про догляд за померлим з 2007 року до дня його смерті. На спростування «догляду» позивача за [PERSON] та [PERSON] представник відповідача вказав, що надає також листи Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради №84 від 20.10.2022 та №82 від 19.10.2022. Із їх змісту вбачається, що поховання [PERSON] проводив [PERSON] , а [PERSON] був похований за кошти місцевого бюджету. Позивач участі в організації поховань не брав. Крім цього, вказав представник відповідача, відсутні докази хвороби [PERSON] та [PERSON] та відсутні відомості про необхідність стороннього догляду за ними через незадовільний стан здоров`я. Представник відповідача вказав, що після аналізу наданих до позовної заяви документів, вважає, що позивачем не доведено факту спільного проживання із [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, оскільки не доведено наявність спільного побуту, бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, догляду, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заві. Просить їх задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити як законні та обґрунтовані. Вважає доведеним у повному обсязі належними та допустимими доказами факт спільного проживання позивача із спадкодавцями. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Крім цього, просить врахувати, що згідно інформації Державної прикордонної служби України позивач [PERSON] з 2015 року і до дня смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] перебував за кордоном, а тому не міг протягом п`яти років до дня їхньої смерті проживати із ними однією сім`єю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Допитані в судовому засіданні свідки вказали наступне. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом родини [PERSON] . Вказав, що [PERSON] , його дружина [PERSON] і двоє дітей проживали на 2 поверсі за адресою [ADDRESS] . Також, разом із ними проживала власниця квартири [PERSON] , яка до того часу як в неї поселилась родина [PERSON] , часто бомжувала, ночувала в під`їзді, не доглядала за собою, ніде не працювала. Щелканови за нею доглядали, привели її в порядок. В них був спільний побут. [PERSON] ніде не працювала, доходів ніяких не мала. Родина [PERSON] повністю всім забезпечувала потреби [PERSON] . Свідок пояснив, що неодноразово був в них в квартирі. Також, в квартирі [PERSON] зробили ремонт, купили нові меблі. До цього квартира знаходилась в жахливому стані. Похованням [PERSON] займалась родина [PERSON] . [PERSON] впродовж 2007-2017 років, до моменту смерті [PERSON] в квартирі не проживав, тільки пару раз заходив в квартиру. Де він проживав йому невідомо. Після смерті [PERSON] в квартирі деякий час проживала тільки родина [PERSON] . Пізніше, з літа 2017 року, коли вони з`їхали із квартири, в цю квартиру поселився [PERSON] . Він вважає, що [PERSON] , його дружина та їхні діти не могли проживати разом із [PERSON] оскільки він часто вживав алкоголь. Чи були [PERSON] та [PERSON] одружені свідку не відомо. Те, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] перебував за кордоном йому невідомо. [PERSON] має особисте житло (житло батька) по [ADDRESS] , чому він з родиною не проживав на той момент в зазначеній квартирі йому невідомо. Після смерті [PERSON] квартира пустувала протягом двох з половиною років. Зараз в спірній квартирі проживає жінка з дитиною. Родина [PERSON] після смерті [PERSON] переїхала жити в квартиру [PERSON] 33/34. Свідок [PERSON] , яка є знайомою та подругою позивача пояснила, що разом проживали по одній вулиці - Галицькій. Пояснила, що з [PERSON] знайома і товаришує з 1990 року. Проживали на одній [ADDRESS] до того моменту, допоки вона не вийшла заміж і не змінила місце проживання. В 2002 році вона одружилася, проживала на [ADDRESS] , а у 2012 році переїхала на інше місце проживання. Вона проживала по [ADDRESS] . У 2007 році [PERSON] із своєю родиною переїхав за адресою [ADDRESS] , де він здійснював догляд за [PERSON] . [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, стороннього піклування, вона ходила неохайна, ходила по смітникам. Наскільки їй відомо, чоловік [PERSON] не проживав з [PERSON] , оскільки знайшов іншу жінку. [PERSON] проживала деякий час одна, не могла дати собі ради. Сусіди неодноразово викликали санепідмстанцію через те, що квартира знаходилась в жахливому стані. Родина [PERSON] повністю забезпечували [PERSON] як фінансово так і матеріально, купляли продукти, одежу, оплачували комунальні послуги. Від того моменту, як родина [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] вона вже була охайна, доглянута, ні в чому не знала потреби. На момент смерті [PERSON] , родина [PERSON] проживала з нею разом. На думку свідка, похованням займалась родина [PERSON] , оскільки вони разом проживали. Свіідок на похованні [PERSON] не була присутня. [PERSON] , чоловік [PERSON] , з`явився в квартирі після смерті [PERSON] . Деякий час він, а також родина [PERSON] проживали в квартирі разом. Родина [PERSON] вимушена була з`їхати із квартири, так як [PERSON] вів себе неадекватно, зловживав алкогольними напоями, однак [PERSON] продовжував допомагати [PERSON] продуктами, приносив деякі речи. На момент смерті [PERSON] позивач з ним не проживав, похованням його не займався. Свідок [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] та товаришує з родиною [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає з 1990 року. В 2008 році був на хрестинах в сина. В 2007 році родина [PERSON] почала проживати по [ADDRESS] разом з [PERSON] , яка до їх переїзду ходила та збирала бутилки в смітниках, була неохайною. Чому родина прийняла рішення переїхати жити по [ADDRESS] йому не відомо. В буд. [ADDRESS] , [PERSON] проживав з батьками, сестрою, дітьми сестри. Щелканови допомагали [PERSON] , зробили в квартирі ремонт, оплачували комунальні послуги, купляли продукти, готували їжу. Проживали вони до 2017 року. Всього в квартирі проживало 6 чоловік. Свідок пояснив, що час від часу був в них в гостях, робили в цій квартирі разом з [PERSON] ремонт. На момент смерті [PERSON] у 2017 році з нею проживали родина [PERSON] . Після її смерті родина [PERSON] деякий період часу проживала з [PERSON] . Через деякий час [PERSON] з`їхали з квартири [PERSON] . Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення учасників справі, показання свідків вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного. За результатами розгляду справи судом встановлено наступні обставини справи. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 15.03.2020 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно актового запису про смерть №294 від 09.02.2025 [PERSON] помер у серпні 2020 року. Причини смерті не встановлено через виразні гнилісні зміни трупа. Документом, що підтверджує факт смерті є лікарське свідоцтво про смерть №656 від 27.08.2020, яке видане Тернопільським обласним бюро судово-медичної експертизи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1997 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Із довіреності від 05.05.2008, яка посвідчена приватним нотаріусом Салій Г.Я. вбачається, що [PERSON] цією довіреністю, що ґрунтується на усному безоплатному договорі, уповноважила [PERSON] вести від її імені справи в органах державної влади і управління, кооперативних, громадських і приватних організаціях, в тому числі в усіх судових установах з усіма правами передбаченими чинним законодавством. Довіреність видана терміном до 05.05.2011. Позивачем подано копії квитанцій про оплату за житлово-комунальні послуги щодо квартири [ADDRESS] . У копії виписного епікризі від 27.08.2008 щодо [PERSON] , [INFO] вказано адресу проживання останнього: [ADDRESS] . У довідці № 39 амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, яка видана на ім`я [PERSON] , 1952 року народження, адреса останньої вказана як [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження проживання по адресу [ADDRESS] від 23.09.2022 сусіди які підписались під вказаним Актом підтверджують, що [PERSON] разом зі своєю сім`єю проживав з [PERSON] (1952 р.н.) та [PERSON] (1952 р.н.) по адресі [ADDRESS] і вів спільне господарство з 2007 року до дня їхньої смерті. Згідно листа приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 02.11.2022, який адресований [PERSON] , приватний нотаріус повідомила [PERSON] про те, що він на підставі ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Також, нотаріус повідомила, що у зв`язку із тим, що [PERSON] вважається таким, що спадщини не прийняв, а тому рекомендує звернутись до суду за продовженням строку необхідного для прийняття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. від 15.09.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку відсутністю факту родинних чи інших відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Згідно довідки ПП «ТернопільКомСервіс» від 04.07.2022 № 280 власником особового рахунку цієї житлової площі по [ADDRESS] є [PERSON] . Знята з реєстраційного обліку 01.08.2020. Зі слів жителів та представників національної поліції [PERSON] та [PERSON] померли. Копій свідоцтва про смерть в підприємстві немає. Склад сім`ї, яка приймається на квартирний облік: [PERSON] , чоловік, дата прописки 29.11.1990. Згідно заяви від 26.08.2025 мешканці будинку по [ADDRESS] , третього під`їзду, звертались до директора «Ком-Сервіс» із проханням посприяти у вирішення проблеми з квартирою [ADDRESS] , оскільки мешканець помер, але після себе залишив купу сміття у квартирі, яке зносив з вуличних сміттєвих баків, розвівши тарганів, мух, жуків, тощо. Вказали, що неможливо зайти в оселю, у під`їзді страшний сморід, постійно тече вода через несправний стан крана, через що є постійна волога. Також вказали, що мешканець постійно затоплював приміщення сусідів знизу, через що була цвіль та грибок у під`їзді. Мешканець не реагував на сусідів працівнику [PERSON] , тощо. Крім цього, мешканці будинку просили допомогти жителям третього під`їзду по [ADDRESS] після смерті мешканця квартири [ADDRESS] вивезти сміття у зв`язку із антисанітарією. Згідно акту виконання ремонтних робіт житлового фонду від 02.09.2020, який затверджений головним інженером ПП «ТернопільКомСервіс» Бейгер В.Я., проведені ремонтні роботи за адресом: [ADDRESS] , зокрема виніс і вивезення великогабаритних відходів та побутового сміття з квартири [ADDRESS] . Згідно наряду-завдання №47 від 02.09.2020 на виконання робіт з обслуговування будинку, була заявка на предмет засміченості, антисанітарії, протікання води. Опис робіт: вивезення великогабаритних відходів та сміття з квартири [ADDRESS] . Листом від 05.12.2022 начальник Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надав інформацію заступнику міського голови щодо виклику поліції у період 2018-2020 років у зв`язку із вчиненням неправомірних дій мешканцем квартири [ADDRESS] , які надійшли та зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області, зокрема: за № 6823 від 04.03.2018 о 02 год. 47 хв. надійшло повідомлення про те, що в [ADDRESS] , в квартирі [ADDRESS] потрібна допомога працівників поліції. Поліцейськими на місці виявлено гр. [PERSON] , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, викликано бригаду швидкої допомоги, госпіталізовано на лікування в КУТОР ТОНД. В подальшому матеріал списано «до справи» за спрощеною схемою.; за № 16403 від 19.05.2020 о 00 год. 13 хв. надійшло повідомлення гр. Г про те, що в [ADDRESS] , в сусіда зверху в квартирі [ADDRESS] чути запах диму. Прибувши на місце події факт не підтвердився. В подальшому матеріал списано «до справи» за спрощеною схемою; за №30324 від 23.08.2020 о 14 год. 21 хв. надійшло повідомлення гр.. Г. про те, що протягом тривалого часу не бачив сусіда [PERSON] , жителя [ADDRESS] , біля квартири чути трупний запас. Після примусового відчинення бригадою ДСНС дверей квартири [ADDRESS] виявлено тіло невідомого чоловіка, попереднім оглядом слідів насильницької смерті не виявлено, тіло направлено в морг для проведення розтину. В подальшому відомості внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України. Згідно інформації наданої Спеціалізованим комунальним підприємством «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради від 20.10.2022, громадянка [PERSON] , 1952 року народження, була похована 21.10.2017 на міському кладовищі за адресом: [ADDRESS] , ряд [NUMBER] , місце [NUMBER] . Поховання проводив [PERSON] . Згідно інформації наданої Спеціалізованим комунальним підприємством «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради від 19.10.2022, громадянин [PERSON] , 1955 року народження, був похований 03.02.2021 за кошти місцевого бюджету на міському кладовищі за адресом: Батьківського, 46, в секторі для невідомих за номером 433. Згідно Акту від 10.07.2007, який складений комісією у складі майстрів дільниць [PERSON] , [PERSON] , директора ПП «Фаворит» Боднар І.Є. та паспортиста [PERSON] , встановлено, що [PERSON] проживає по даному адресу: [ADDRESS] . Під час перевірки був відсутній. Факт не проживання [PERSON] підтверджують сусіди. Згідно листа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 06.03.2023 [PERSON] перебувала на обліку, як одержувач допомоги при народженні дитини з 01.07.2008 по 31.07.2011 та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.09.2008 по [INFO] . Згідно архіву бази даних програмного комплексу «ASOPD» заявниця в заяві зазначала адресу проживання [ADDRESS] . [PERSON] перебував на обліку, як одержувач пільги на житлово-комунальні послуги, як багатодітна сім`я з 30.11.2009 по 23.05.2015. Згідно даних Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків адреса проживання зазначена [ADDRESS] . [PERSON] перебував на обліку як одержувач житлової субсидії з 01.01.2018 по 31.01.2018 за адресом: [ADDRESS] . [PERSON] не перебувала на обліку, як одержувач субсидій, пільг, допомог. Із інформації Державної прикордонної служби України від 30.06.2020 щодо перетину Державного кордону України [PERSON] вбачається, що останній: -05.07.2019 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в Україну; -14.03.2017 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України; -13.11.2016 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в України; -09.11.2016 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України; -11.05.2016 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в Україну; -02.12.2015 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України. Із інформації Державної прикордонної служби України від 30.03.2023 щодо перетину Державного кордону України [PERSON] вбачається, що останній: -14.04.2021 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України; -22.05.2021 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в Україну; Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформованої станом на 31.07.2023 відсутня інформація щодо складання заповітів [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої станом на 31.07.2023, відсутня інформація щодо заведення спадкових справ після смерті [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої станом на 10.08.2023, відсутня інформація щодо заведення спадкових справ після смерті [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформованої станом на 10.08.2023 відсутня інформація щодо складання заповітів [PERSON] . Листом від 07.08.2023 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повідомило, що згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки, переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період роботи відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з 04.04.2016 по 04.08.2023 за адресом: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1952 року народження, яка знята з реєстрації місця проживання 17.11.2017 та [PERSON] , 1955 року народження, який знятий з реєстрації місця проживання 22.03.2021 у зв`язку із смертю. Інформація про реєстрацію інших осіб за вказаним адресом у період з 2007 по 2021 рік у відділу відсутня. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2022, яке ухвалене в цивільній справі № 607/8399/22 за заявою Тернопільської міської ради, заінтересована особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою заяву Тернопільської міської ради задоволено повністю. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] померлого [INFO] , та складається з квартири за адресом: [ADDRESS] . Передано відумерлу спадщину, яка складається з квартири за адресом: [ADDRESS] у власність територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 23 від 05.01.2023 зареєстровано в якості гуртожитку виконавчого комітету Тернопільської міської ради однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 26 від 05.01.2023 надано житлове приміщення № 36 житловою площею 19,9 кв.м. в гуртожитку виконавчого комітету за адресом [ADDRESS] [PERSON] на склад сім`ї 3 особи. Видано ордер. Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступних положень чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені статтями 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Положеннями ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом свої спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої порушені права позивач обґрунтував тим, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті вказаних осіб, оскільки проживав зі спадкодавцями однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресом: [ADDRESS] . Позивач вказав, що проживав із вказаними особами однією сім`єю в однокімнатній квартирі за адресом: [ADDRESS] разом із своєю дружиною та трьома дітьми. Доглядав за спадкодавцями, вів спільне господарство, оплачував комунальні послуги, здійснював ремонт у вказаній квартирі, придбав меблі та інші предмети вказаного вжитку. Попри вказане, позивач зазначив, що не має можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку та отримав відмову нотаріуса в реєстрації за ним права власності на квартиру по [ADDRESS] , оскільки за твердженням нотаріуса не довів наявності родинних відносин із спадкодавцями. Вважає, що належним способом захисту своїх порушених спадкових прав є визначення йому додаткового строку три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [PERSON] , а також встановлення факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] з 2007 року та до моменту її смерті ( [INFO] ) та факт проживання [PERSON] з [PERSON] з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: [ADDRESS] . За результатами розгляду справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають, оскільки твердження позивача про те, що він проживав не менше п`яти років із спадкодавцями до дня їхньої смерті, а також докази які подані позивачем в підтвердження вказаного факту не заслуговують на увагу, оскільки в ході розгляду справи по суті судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , а спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . В цей же час, судом встановлено, що позивач [PERSON] , згідно даних Державної прикордонної служби України в період часу із 02.12.2015 і до дня смерті [PERSON] ( [INFO] ) перебував на території України в сукупності лише 10 десять місяців, а тому позивач [PERSON] не міг, як він стверджує у позовній заяві, проживати із [PERSON] до дня її смерті протягом п`яти років, оскільки перебував за межами території України. Також, згідно даних Державної прикордонної служби України в період часу із 02.12.2015 і до дня смерті [PERSON] (серпень 2020) [PERSON] перебував на території України в сукупності лише 1 рік 10 місяців 27 днів, а тому, на думку суду, позивач [PERSON] не міг, як він стверджує у позовній заяві, проживати із [PERSON] до дня його смерті протягом п`яти років, оскільки перебував за межами території України. Надані Державною прикордонною службою України дані щодо перетину Державного кордону України позивачем [PERSON] суд вважає об`єктивними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому беруться судом до уваги при вирішенні спору. За таких обставин відсутні законні підстави стверджувати, що позивач [PERSON] проживав не менше п`яти років із спадкодавцями до дня їхньої смерті, а тому позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] з 2007 року та до моменту її смерті ( [INFO] ) та факт проживання [PERSON] з [PERSON] з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: [ADDRESS] , до задоволення не підлягають. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у вказаній частині суд бере до уваги також той факт, що поховання [PERSON] проводив [PERSON] , а поховання останнього здійснювалось за кошти місцевого бюджету на міському кладовищі в секторі для невідомих, що доводиться довідками Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради. Більше того, факт смерті [PERSON] був виявлений сторонньої особою через наявність трупного запаху біля квартири останнього і згідно актового запису про смерть № 294 від 09.02.2021 не вдалося встановити причину його смерті через виразні гнилісні зміни, в той час, як в період смерті [PERSON] , позивач [PERSON] перебував на території України, згідно інформації Державної прикордонної служби України. Вказані факти, на думку суду, додатково свідчать про відсутність факту спільного проживання позивача [PERSON] із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] . Подані позивачем письмові докази в підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцями не менше п`яти років до дня їхньої смерті, як і покази свідків з цього приводу, судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують інформації Державної прикордонної служби України щодо термінів перебування позивача [PERSON] за межами території України в період, який має значення для вирішення виниклого спору по суті, а саме в період п`ять років до дня смерті спадкодавців. Щодо позовних вимог про визначення позивачу [PERSON] додаткового строку три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [PERSON] , суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного. Відповідно до положень ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, із змісту положень ч.3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини може звернутись спадкоємець. Положеннями ст.ст. 1217,1222 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] вправі звертатись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише будучи спадкоємцем за заповітом або ж за законом. Згідно встановлених обставин справи спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] заповіти не складались. Позивач [PERSON] не є родичем померлих [PERSON] та не має жодного ступеня споріднення із ними. За результатами розгляду справи по суті суд дійшов висновку про недоведеність позивачем [PERSON] факту його проживав не менше п`яти років із спадкодавцями до дня їхньої смерті. Отже, оскільки позивач [PERSON] не є спадкоємцем як по закону, так і по заповіту після смерті [PERSON] та [PERSON] , а тому не має права вимагати визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаних осіб, в зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині до задоволення не підлягають як необґрунтовані. За таких обставин у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати у справі, відповідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed