Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

18 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою в в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] та призначити його опікуном. Заяву мотивує тим, що з 01 вересня 2012 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який перебуває на диспансерному обліку як дитина-інвалід, що підтверджується довідкою №118/629 КНП КМР №КМЦ ПМСД» ЛКК від 02 серпня 2024 року, за яким здійснює постійних догляд дружина. Разом із ними також проживає бабуся його дружини [PERSON] . Вказує, що він піклується та здійснює за нею постійний догляд, що зумовлено похилим віком останньої та станом психічного здоров`я. Заявник вказує, що протягом останніх декількох місяців фізичний та психічний стан [PERSON] значно погіршився, зокрема спостерігаються проблеми з пам`яттю, обмеження здатності та орієнтації, спілкування та контролю своєї поведінки та самообслуговування, вказане супроводжується дратівливістю, головними болями, порушення сну та ін. Внаслідок погіршення стан здоров`я [PERSON] не здатна самостійно забезпечити собі нормальне життя, побут, користування коштами чи побутовими речами,, не усвідомлює значення своїх дій не здатна їх керувати. Вказане також підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії, про наявність у [PERSON] когнітивних порушень у громадян похилого віку, у наслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на професійній основі. Тому заявник просить визнати [PERSON] недієздатною. Крім того, оскільки син останньої [PERSON] не може здійснювати догляд за матір`ю через негативний стан здоров`я, а її онука, зайнята доглядом за їхнім хворим сином просить призначити його опікуном. Ухвалою судді від 14 листопада 2024 року провадження у справі відкрито за правилами окремого провадження. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги з вказаних підстав підтримали. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Представник [PERSON] , адвокат Лейб`юк Б.Б. в судовому засіданні зазначив, що проти визнання [PERSON] не заперечує, оскільки підтверджує, що в останньої наявні психічні розлади, які утруднюють комунікацію з нею. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1ст. 2, ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 30, ч. 1ст. 39 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (п. 1 ч. 2ст. 293, ч. 3ст. 296 ЦПК України). Згідно із долученою до матеріалів копії висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства Коломийської міської ради Коломийського міського центру Первинної медиком-санітарної допомоги № 564 від 11 липня 2024 року [PERSON] , [INFO] за станм здоров`я потребує постійного стороннього догляду (а.с. 18). Відповідно до висновку № 1564 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на професійній основі, від 11 липня 2024 року Комунального некомерційного підприємства Коломийської міської ради Коломийського міського центру Первинної медиком-санітарної допомоги, [PERSON] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи (а.с. 19). Згідно висновку судово-психіатричного експерта Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ У» від 27 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом судинною (атеросклеротичною) деменцією, згідно МКХ-1, F01.8. Внаслідок зазначеного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 46-48). Таким чином, ураховуючи, що [PERSON] , 1941 року народження, внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заява [PERSON] , в частині визнання [PERSON] 1941 року народження недієздатною, є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно доч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. На підставі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно частин 2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року в справі № 736/1508/17. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогамиЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі №753/1905/22 виснувано, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] є бабусею дружини заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження останньої та її батька [PERSON] (а.с. 11, 12). Із витягу з реєстру територіальної громади № 2024/008859015 від 25 липня 2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та проживає спільно із сім`єю своєї онуки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] з 25.07.2024 року. Вказане підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] які вказали що дійсно лубів [PERSON] в силу похилого віку та проблем зі здоров`ям потребує стороннього догляду та допомоги, яку їй надає заявник [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія довідки № 118/629 від 02 серпня 2024 року, відповідно до якої дитина [PERSON] , [INFO] є дитиною, яка перебуває на диспансерному обліку, догляд за дитиною здійснює дружина заявника [PERSON] . У зв`язку із чим вона не має можливості доглядати за бабусею [PERSON] . Крім того в матеріалах справи наявна копія висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я № 610 від 25 липня 2025 року на [PERSON] , відповідно до якої він за станом здоров`я не може здійснювати догляд за матір`ю [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до подання органу опіки та піклування Управління соціальної політики Коломийсьткої міської ради, виходячи з інтересів [PERSON] та враховуючи пропозиції опікунської ради при управлінні соціальної політики міської ради, рекомендовано призначити [PERSON] її опікуном у разі визнання недієздатною (а.с. 69). Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23)). Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Із змісту норм ЦК\~та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та подання щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Однак, подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Аналізуючи вказане подання органу опіки та піклування Коломийської міської ради суд констатує, що в ньому відсутня мотивувальна частина, що унеможливлює перевірку питання законності та обгрунтованості прийнятого рішення і зокрема таке не містять будь-яких обґрунтувань чи мотивів з покликанням на докази про доцільність, в тому числі необхідність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Крім того, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65\~Конституції України обов`язок щодо захисту Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Також необхідно зауважити, що на даний час в Україні введено воєнний стан у зв`язку зі збройною агресією російської федерації. Відповідно до п.10 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є опікуном особи, визнаної судом недієздатною. Судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , не поновлював свої військово-облікові дані, протягом останніх кількох років не проходив ВЛК та відносно нього не приймалося рішення про відстрочку від мобілізації. Зі змісту подання органу опіки та піклування Коломийської міської ради випливає, що [PERSON] військово-облікових документів органу опіки та піклування також не надавав. Наведене вказує на неналежне виконання заявником свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини, що само по собі та в сукупності з іншими встановленими судом обставинами ставить під сумнів його здатність здійснювати повноваження опікуна недієздатної особи. Окреслені обставини залишилися поза увагою органу опіки та піклування. З урахуванням наведеного, проаналізувавши матеріали справи і зокрема висновок та подання органу опіки та піклування про можливість виконувати обов`язки опікуна [PERSON] над [PERSON] , вимоги приписів Правил опіки та піклування, що затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, пояснення заявника та представників сторін, підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною [PERSON] , суд не вбачає, а висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном суд оцінює як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних отриманих від [PERSON] . Відмовляючи у задоволенні вимоги про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , суд також ураховує, що заявник є особою призовного віку, отже, в період воєнного стану конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням [PERSON] бути опікуном за наявності інших осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з [PERSON] , оскільки докази про неможливість здійснення ними обов`язків опікуна у матеріалах справи відсутні. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 04.12.2024 року у справі № 634/1126/23. Враховуючи вимоги законодавця, суд, при визнанні особи недієздатною, зобов`язаний встановити над нею опіку. Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Відтак, суд вважає за необхідне встановити опіку над недієздатною [PERSON] , та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатним, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування.

Outcome: partial