Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] та підсистему «Електронний суд» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПАТ «СК «ВУСО», Товариство) про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 240704,81 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між позивачем та відповідачем, як страховиком, було укладено договір страхування наземного транспортну №20984091-02-16-01 від 09.08.2023, за умовами якого було застрахований транспортний засіб позивача - автомобіль Mitsubishi ASX, д.н.з. [NUMBER] . Також, додатково між сторонами був укладений договір №20984091-Р добровільного страхування наземного транспорту за страховим продуктом «КАСКО Patriot 2.0» від 27.09.2023, за яким було застраховано вказаний автомобіль. 16.01.2024 за участі застрахованого транспортного засобу позивача відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої йому було завдано механічних пошкоджень. Після вказаної пригоди позивач за допомогою телефонного зв`язку усно повідомив відповідача про ДТП та надав пояснення від 18.01.2024 про те, що у день пригоди позивач здійснив зіткнення з воєнною технікою, рухаючись заднім ходом. Також, у момент ДТП поряд знаходилися військові об`єкти, фотографувати які було заборонено. У зв`язку із цим, того дня [PERSON] від`їхав від місця зіткнення приблизно на 1 км та зателефонував відповідачу до колл-центру. Під час телефонної розмови з представником страхової компанії позивача було проінструктовано щодо подальших дій, будь-які вимоги щодо залишення транспортного засобу на місці події, а також про необхідність повідомлення про подію відповідних державних органів, були відсутні. В подальшому, 17.01.2024 Товариством було складено акт огляду транспортного засобу та заява на виплату відшкодування, а у відповідності до отриманих позивачем від відповідача рахунків-фактури від 20.01.2024, які уважаються підставою для визначення розміру страхового відшкодування, вартість відновлювальних робіт була визначена у 138503,96 грн та 101201,85 грн. Проте, на адвокатський запит, здійснений представником [PERSON] , від ПАТ «СК «ВУСО» надійшла відповідь про те, що страховиком було відмовлено у виплаті страхового відшкодування згідно листа від 26.01.2024, у якому зазначалося, що виплата не буде здійснена через неповідомлення страховика про ДТП безпосередньо з місця події у встановленому договором порядку. Також, було вказано, що позивач надав недостовірну інформацію щодо обставин настання страхового випадку. 18.03.2024 представником позивача на адресу відповідача було направлено другий адвокатський запит, де було викладено додаткові роз`яснення щодо причин неповідомлення про ДТП одразу з місця події, викладено прохання повторно розглянути заяву про виплату страхового відшкодування, а також додано нотаріально засвідчену заяву військовослужбовця, який підтвердив зіткнення із військовою технікою та заборони фотографування. Однак, у відповідь на цей запит позивач отримав від ПАТ «СК «ВУСО» листа від 17.04.2024, у якому страховик вже зазначив інші причини відмови у виплаті страхового відшкодування, вказавши про те, що свідчення щодо обставин події, надані [PERSON] під час його телефонного дзвінка на гарячу лінію страховика відрізняються від свідчень, що надані ним у його письмовому поясненні та обставин, які були викладені у адвокатському запиті, а також відповідач вказав на неповідомлення позивача про виниклу пригоду до компетентних органів. Вказану відмову відповідача [PERSON] уважає неправомірною та такою, що суперечить положенням Закону України «Про страхування» та укладеному між сторонами договору добровільного страхування наземного транспортного засобу. Зауважував, що передбачені законодавством та умовами договору підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування можуть застосовуватися лише тоді, коли порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком. Тому, враховуючи обставини за яких настала ДТП, своєчасність повідомлення позивачем відповідача про страховий випадок та вчинення [PERSON] усіх можливих дій для сприяння страховику надати оцінку виниклій події, як страхового випадку, а також беручи до уваги відсутність такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, як повідомлення про випадок не з місця ДТП, відповідач на виконання вимог чинного законодавства та умов договору зобов`язаний був сплатити позивачеві страхове відшкодування. Оскільки, останній фактично відмовив позивачу у здійсненні такої виплати, [PERSON] змушений був звертатися до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просив стягнути з ПАТ «СК «ВУСО» на його користь страхове відшкодування у розмірі 240704,81 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2024 для розгляду цивільної справи №752/9287/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзив на позов. У травні 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником [PERSON] , у якому остання заперечувала проти позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та просила суд відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на те, що між сторонами було укладено два продукти страхування, а саме договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за страховим продуктом «КАСКО Patriot 2.0» №20984091-Р від 27.09.2023, а також договір добровільного страхування наземного транспорту №20984091-02-16-01 від 09.08.2023. Вказував, що телефонуючи в страхову компанію, [PERSON] 16.01.2024 повідомив відповідача про те, що він, керуючи застрахованим транспортним засобом в селі Нова долина Одеської області, близько 21 год 30 хв. їхав в полі та, виконуючи маневр розвороту заднім ходом, здійснив наїзд на невідомий об`єкт/перешкоду, що знаходилась в кущах. Унаслідок наїзду автомобіль отримав механічні пошкодження - розбите заднє вітрове скло та вм`ятину на стійці кузова праворуч. З місця пригоди [PERSON] від`їхав приблизно на 2 км, мотивуючи це тим, що там було болото, а в наданих пізніше до страхової компанії письмових поясненнях останній підтвердив, що здійснив дзвінок до колл-центру Товариства після переміщення автомобіля в межах 1 км з місця безпосереднього зіткнення. Вказані відомості підтверджуються аудіотехнічним записом розмови, копію якого відповідач долучив до відзиву. Разом з тим, пізніше 18.01.2024 позивач подав письмові пояснення щодо обставини подій, які містили змінені первинно надані пояснення щодо механізму та обставин настання події, де вказав про зіткнення з воєнною технікою та про заборону фотографування місцевості та військових об`єктів, у зв`язку із чим прийняв рішення виїхати з лісосмуги та повідомити до колл-центру страховика. Після прийняття від страхувальника вказаної вище інформації, проведення огляду застрахованого транспортного засобу та прийнятої від позивача письмової заяви про виплату страхового відшкодування, ПАТ «СК «ВУСО» своїм листом від 26.01.2024 відмовило останньому у виплаті такого відшкодування. Обґрунтовуючи законність свого рішення про відмову у виплаті [PERSON] страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №20984091-02-16-01 від 09.08.2023 ПАТ «СК «ВУСО» послалось на те, що Розділом 14 вказаного договору було чітко визначено дії страхувальника у разі настання страхового випадку, зокрема, за підпунктом 14.1 пункту 14 страхувальник зобов`язаний був до зміни обставин (картини) події (місцезнаходження учасників ДТП, слідів настання страхового випадку тощо), що сталась, не пізніше ніж через 2 години з моменту настання події, повідомити про це страховика за телефоном і виконувати його інструкції. При цьому, зміною обставин (картини) події визнавалось переміщення транспортного засобу, зміна його місця розташування, зникнення ТЗ з місця події, а також переміщення, зміна місця розташування предметів якими було пошкоджено ТЗ, знищення, псування слідів події. Окрім того, за умовами пункту 14.4 договору позивач, як страхувальник, у разі настання страхового випадку також був зобов`язаний при ДТП діяти відповідно до вимог пунктів 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху України (повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції), а у подальшому вимагати від представників компетентних органів виконання необхідних дій: складення протоколу огляду місця події, опитування свідків, складення схеми ДТП та інше. Проте, вказані обов`язки за договором добровільного страхування [PERSON] виконано не було, а тому відповідач відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування,

Outcome: dismissed