Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

26 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач не міг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки мав тяжку хворобу та тривале лікування. Після звернення позивача у вересні 2024 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, ним було отримано відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуску строків звернення. На думку позивача, строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, а тому позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття заяви про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] , протягом 2 (двох) місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали 31 грудня 2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 27.12.2024 року Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красоти Тетяни Олександрівни, належним чином завірену копію спадкової справи № 1/2024, заведеної 10.01.2024 року після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 03 лютого 2025 року до суду надійшла копія після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 14 квітня 2025 року задоволено клопотання позивача та замінено неналежного відповідача Дніпровську міську раду, належними відповідачами - [PERSON] , [PERSON] . 06.05.2025 року відповідачем по справі [PERSON] надані письмові пояснення по справі. Зазначено, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу 19.10.2024 року вона змінила прізвище на [PERSON] . Крім того, зазначила, що у позивача були відсутні об`єктивні причини, з яких він 2,5 роки не міг звернутись до нотаріуса. При цьому у листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Шоста ДДНК про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку після діда [PERSON] ю Стан здоров`я [PERSON] жодним чином не заважав йому приймати участь у судових засіданнях з приводу спадщини після діда. Також [PERSON] досить активно рекламував свої професійні навички через соціальні сеті у той час, тобто його тяжке захворювання жодним чином не впливало на його роботу будівельника, яка є досить тяжкою за своїм характером, протягом 2022-2023 років. З урахуванням наведеного, просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. 26.06.2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Богдановим М.Ю. було подано до суду відзив на позовну заяву. Представник зазначив, що [PERSON] померла [INFO] , тобто, за загальним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини до 03.09.2022 року. Враховуючи надані медичні документи щодо стану здоров`я позивача, можна зробити висновок, що стаціонарно в лікарнях він знаходився в період з 30.09.21р. по 13.10.21р та з 03.11.2021 р. по 08.11.2021р., коли спадкодавець [PERSON] була жива. Період консультації в КНП «МКЛ №4» ДМР» Центр променевої діагностики та променевої терапії перебував на плановому контрольному радіологічному обстеженні 30.05.2022р-02.06.2022р. та наданий консультативний висновок не включає відомості про стаціонарне знаходження позивача, окрім того це період менший за 6 місяців. Твердження позивача по знаходженні на лікуванні в період з 03.03.2022 по 03.09.2022 року не має підтверджуючих документів про неможливість пересування по місту Дніпро та відвідування приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяни Олександрівни. Крім того, стан здоров`я [PERSON] жодним чином не заважав йому приймати участь у судових засіданнях з приводу спадщини після діда. З урахуванням наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 23.07.2025 року представником позивача адвокатом Шкроботом О.В. подано до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що діагноз позивача є тяжкою хворобою, що передбачено, як одна з причин, коли суд може надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тяжка хвороба супроводжувалась операційним втручанням та подальшою тривалою реабілітацією. Під час відновлення позивач тривалий час не міг нормально почуватись та у зв`язку з видаленням щитоподібної залози змушений був пристосовуватись до нових реалій життєдіяльності. Позивач звернувся до нотаріуса при першій можливості, коли стан здоров`я дозволив йому це. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що наприкінці 2021 році йому було зроблено операцію по видаленню щитоподібної залози, що значним чином відобразилось на його самопочутті та стані здоров`я. Йому була встановлена 2, а потім 3 група інвалідності. В цей період померла його бабуся. Лише після тривалої реабілітації, у вересні 2024 році він зміг звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після бабусі. Представник позивача - адвокат Шкробот О.В. в судовому засіданні підтримав позицію позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Богданов М.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що позивач не здійснював жодної допомоги бабусі при її житті. Відповідачі та їх мати доглядали за бабусею, а після її смерті подали заяви на прийняття спадщини. Відповідач категорично заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки в останнього не було об`єктивних причин, які б завадили йому звернутись до нотаріуса вчасно, або хоча б з невеликим пропуском строку. Разом з тим, позивач 2 роки не вчиняв дії щодо прийняття спадщини, однак при цьому ініціював інший судовий спір між сторонами, вживав заходів для оформлення своєї пенсії та рекламував у соціальних мережах свої будівельні послуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується належним чином завіреними копіями наступних документів: свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] ; паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження стосовно батька позивача [PERSON] [INFO] , згідно якого в графі матір зазначена [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 серпня 2022 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 262. Постановою від 18.09.2024 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропуском строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Отже, станом на момент смерті [PERSON] , право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач не звертався особисто у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, а звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса лише у вересні 2024 року Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК\~України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Позивач в обґрунтування поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі посилається на те, що він тривалий час лікувався після операції та не міг звернутись до нотаріуса. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , відповідно до Виписного Епікризу № 21786-21, видану лікарем Центру променевої діагностики та променевої терапії, перебував на лікуванні: з 03.11.2021 року по 08.11.2021 року з діагнозом гіпотиреоз, важка форма в стадії декомпенсації; з 30.09.2021 року по 13.10.2021 року з діагнозом Карцинома щитоподібної залози, папілярна форма; з 30.05.2022 року по 02.06.2022 року - з діагнозом «Са» щитоподібної залози (С73) 2021 р., папілярна форма, Стан після оперативного лікування, Післяопераційний гіпотиреоз, тяжка форма, в стадії декомпенсації. Група високого ризику. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААВ № 563627 з 01.12.2021 року позивачу встановлена 2 група інвалідності. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ № 558517 з 01.12.2022 року позивачу встановлена 3 група інвалідності. Надаючи оцінку доводам позивача про те, що строк на прийняття спадщини він пропустив через те, що перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, суд зазначає, що з наданих суду медичних довідок випливає, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у в період до моменту смерті [PERSON] , а в подальшому лікувався амбулаторно. При цьому суд зазначає, що амбулаторне лікування це лікування яке пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні, як приклад консультації лікарів, проведення ними досліджень та обстежень. Суд звертає увагу, що відповідно до п.3.5 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок нотаріальних дій) заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Водночас, якщо спадкоємець знаходиться за межами місця відкриття спадщини він/вона має право надіслати відповідну заяву з нотаріально засвідченою справжністю його/її підпису нотаріусу засобами поштового зв`язку. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла нотаріусу поштою, вона все одно приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. При цьому позивач в період відновлення після лікування та в строк, необхідний для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, вживав заходи щодо оформлення собі пенсійних виплат, обстеження для встановлення групи інвалідності, звертався до суду за поновленням своїх прав, брав участь у судових засіданнях. Вказані обставини позивач не заперечував в ході судового розгляду. Тобто, позивач об`єктивно мав можливість подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі як особисто так і за допомогою поштового зв`язку, але цього не зробив протягом двох з половиною років, а зазначені ним причини пропуску строку суд визнає неповажними. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, позицію відповідачів, які заперечували проти позовних вимог, значний проміжок часу, який пропустив позивач для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що в даному випадку обставини, на які посилається позивач не є достатніми для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed