Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище заявою, в якій просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актових записів про народження дитини щодо батька та змінити по-батькові дитини з [PERSON] на [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім`єю вели спільне господарство, однак шлюб не реєстрували. Під час спільного проживання у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Від народження дитини Емілії, [PERSON] визнавав себе її батьком, виконував батьківські обов`язки, піклувався про неї, брав активну участь у вихованні, фінансово утримував. Оскільки батьки дитини проживали разом, але не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини в актовому записі проведено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] працював в Головному управлінні ДСНС України в Одеській обалсті. [INFO] [PERSON] , трагично загинув під час виконання службових обов`язків. Заявниця в судовому засіданні участі не брала, надала до суду заяву, в якій підтримала заяву з підстав, викладених у ній, просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду від 15.11.2024 року заяву [PERSON] залишено без руху , надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.12.2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29.01.2025 року задоволено клопотання заявниці, по справі призначено судову- молекулярно генетичну експертизу, провадження по справі зупинено. 22.04.2025 року судом отримано висновок експерта № 221 від 18.03.2025 року, провадження по справі відновлено. 12.05.2025 року до суду надано заяву [PERSON] про залучення до справи у якості заінтересованої особи. Ухвалою суду від 13.05.2025 року витребувано від приватного нотаріуса одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталії Федорівни копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 23.06.2025 року на виконання ухвали суду, отримано спадкову справу № 104/2024 заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 14.07.2025 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона заявника покликається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов висновку,\~що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. [PERSON] , народилась [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) 08.09.2023 року зроблено відповідний актовий запис № 1895. В актовому запису про народження [PERSON] зазначено відомості про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 46 років, місце смерті місто Львів, Львівська область, Україна. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. Згідно висновку експерта від 18.03.2025 року №221 , складеного Одеським обласним бюро судово-медичних експертиз, молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної з букального епітелію дитини [PERSON] , [INFO] та молекулярно-генетичним аналізом ДНК виділеної зі зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] , встановлено що [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] з ймовірністю \~99,99%, таким чином батьківство практично доведене. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, встановлених законом. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved