Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 29.03.2024 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101711698983613, щодо надання останній кредиту в розмірі 100000,00 грн. строком на 60 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 55,00 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. У відповідності до п. п. 3-5 кредитного договору (заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 100000,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення, терміном 28.03.2029, терміном на 60 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 55,00 річних. Відповідно до п. 11 заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» передбачено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Однак,\~ [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 10.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 156380,4 грн., яка складається з: 99610,25 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 51756,71 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 5013, 44 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідачки\~\~ [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 156380,4 грн., а також судові витрати у розмірі 2422, 40 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, з участю сторін. Згідно даної ухвали відповідачу встановлений строк не менше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка\~\~в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідачка не надіслала. Згідно з ч.8\~ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 29.03.2024 року, будучи клієнтом банку, враховуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банк", відповідачка уклала на підставі заяви про надання послуг "Швидка готівка" №АВН0СТ155101711698983613 від 29.03.2024 з банком кредитний договір АВН0СТ155101711698983613 щодо надання останній кредиту в розмірі 100000,00 грн. строком на 60 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 55,00 % щорічно та комісії в розмірі 0, 00 грн. Із заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101711698983613 від 29.03.2024 року вбачається, що [PERSON] надано кредит за послугою "Швидка готівка" на умовах - вид кредиту-\~послуга "Швидка готівка".\~Тип кредиту\~-кредит строковий, мета отримання кредиту\~- придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту\~100000 грн.\~Строк кредиту - 60 місяців з 2024-03-29 р. по 2029-03-28 р. включно, процентна ставка (фіксована) - 55 % на рік, розмір щомісячного платежу 4973,08 грн. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - 4323357026033288.\~Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 298354,86 грн.\~Погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] . У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Із паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» вбачається, що сума кредиту - 100 000, 00 грн., строк кредитування - 60 місяців, спосіб надання кредиту шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта з подальшою можливістю зняття коштів. Процентна ставка - 55% річних, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка\~72,47 % річних, розмір щомісячного платежу\~4973,08 грн. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит вбачається, що чиста сума кредиту - 100 000,00 грн., проценти за користування кредитом\~198384, 86 грн., загальна вартість кредиту\~298384,86 грн. Згідно з наданим банком розрахунком та виписки по кредиту за період з 29.03.2024 - 09.04.2025 вбачається, що заборгованість [PERSON] перед банком станом на 09.04.2025 року становить 156235, 60 гривень. З меморіального ордеру №TR.35542595.31771.65455 від 29.03.2024 року вбачається факт перерахунку АТ «А-Банк» на рахунок [PERSON] грошових коштів у розмірі 100000.00 грн. Згідно умов, які підписані відповідачем, вбачається що в момент підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" відповідач був ознайомлений з умовами розробленого банком правил надання банківських послуг, тому повинен був їх розуміти, а тому можна вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. АТ "Акцент-Банк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 664 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» від 29.03.2024 підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору, шляхом підписання також паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» електронним підписом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 525 ЦК України\~визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема виписці по кредиту за період 29.03.2024 по 09.04.2025. Відповідно до долученого банком до позовної заяви розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 29.03.2024 станом на 10.04.2025 становить 156380,04 грн., яка складається із: 99610,25 грн. заборгованість за кредитом; 51756,71 грн. заборгованість по відсоткам; 5013, 44 грн. заборгованість за пенею. Стосовно позовних вимог про стягнення 5013, 44 грн. пені, то суд відзначає наступне. У відповідності до п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з\~Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, такий неодноразово продовжено. Враховуючи вказані норми, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Отже, суд приходить до переконання, що позивачем доведено позовні вимоги частково, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у заявленому до стягнення розмірі 151366, 96 грн. Відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами позовні вимоги. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому\~статтею 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial