Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») подало до суду зазначений позов. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 26 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (далі - ТОВ «Качай Гроші») та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9306830. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами кредитного договору кредитор взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5 000 грн; строк кредитування - 120 календарних днів; позичальник зобов`язаний повернути кредит до 24 грудня 2023 року або достроково; стандартна процентна ставка - 2,50 % в день. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Качай Гроші» виконало в повному обсязі, а саме відповідачу надані кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. У порушення умов кредитного договору відповідач не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування ним. 10 квітня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 1-10042024 відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 00-9306830. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором від 26 серпня 2023 року № 00-9306830 становить 15 375,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10 125 грн; заборгованість за комісією - 250 грн. На підставі викладеного, ТОВ «Факторинг Партнерс» просило суд стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за договором від 26 серпня 2023 року в розмірі 15 375,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Як вбачається із Довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області доставлена 15 серпня 2024 року. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Проте, як вбачається із довідки Акціонерного товариства «УКРПОШТА» ф. 20 зазначена судова кореспонденція повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд встановив, що 26 серпня 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9306830. Відповідно до умов п. п. 1.1. п. 1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконувати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктом 1.2. Договору передбачена сума кредитного ліміту, яка складає: 5 000 грн. Згідно з пунктом 1.3 договору строк дії кредитної лінії - 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 24 грудня 2023 року або достроково. Пунктом 1.4.2 передбачено, що стандартна процентна ставка складає 2,50 (два цілих 50 сотих) % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. Відповідно до пунктів 1.5. - 1.5.1. Договору, за надання Кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00 % від суми Кредиту, що складає 250 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту. Пунктом 3.1. договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту протягом дії кредитної лінії. У випадку невиконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний в пункті 1.3. договору строк, проценти нараховуються і за період прострочення з моменту виникнення такої прострочки. Згідно з пунктом 3.4. сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку кредиту визначеного договором, є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. На період дії законодавчих обмежень щодо нарахування неустойки, проценти, передбачені цим пунктом 3.4 не нараховуються. Відповідно до пункту 7.3. договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року, ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Одноразовий ідентифікатор: 8Z582, відправлено 2023-08-26 20:33:01. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Качай Гроші», [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , з яким укладено договір № 00-9306830 від 26 серпня 2023 року ідентифікований ТОВ «Качай Гроші». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: 8Z582, час відправник ідентифікатора: 26.08.2023 20:33:01, номер телефону: [NUMBER] . Згідно з інформаційною довідкою від 22 квітня 2024 року № 647/04, виданою ТОВ «Платежі Онлайн», 26 серпня 2023 року о 20:33:53 на рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти у розмірі - 5 000 грн, номер картки [NUMBER] , код авторизації: 468127. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача перед ТОВ «Качай Гроші» станом на 10 квітня 2024 року за кредитним договором від 26 серпня 2023 року № 00-9306830 становить суму кредиту - 5 250 грн, сума загальної заборгованості становить - 15 375 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 5 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі - 10 125 грн, заборгованість за нарахованими комісіями у розмірі - 250 грн. 10 квітня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 1-10042024, згідно з умовами якого ТОВ «Качай Гроші» за плату відступило, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до відповідача за договором від 26 серпня 2023 року № 00-9306830. Відповідно до платіжної інструкції від 12 квітня 2024 року № 422780049 ТОВ «Факторинг Партнерс» перерахувало ТОВ «Качай Гроші» 1 168 064,68 грн, як оплату згідно з договору факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року. Із витягу з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Качай Гроші» до Договору Факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року вбачається, що до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 26 серпня 2023 року № 00-9306830 в сумі 15 375 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10 125,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 250,00 грн - заборгованості за нарахованими комісіями. З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» вбачається, що станом на 10 липня 2024 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 15 375,00 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10 125,00 грн - заборгованість за відсотками, 250 грн - заборгованість за комісією. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У ньому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша стаття 612 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавіти о-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Надані позивачем документи підтверджують факт укладення між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] договору кредитної лінії № 00-9306830 від 26 серпня 2023 року в електронній формі шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та перерахування кредитних коштів у сумі 5 000 грн ТОВ «Качай Гроші» відповідачу. Оскільки, відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернув, у нього виникла заборгованість. Суд встановив, що матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором кредитної лінії № 00-9306830 від 26 серпня 2023 року на користь ТОВ «Факторинг Партнерс». Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов кредитного договору від 26 серпня 2023 року № 00-9306830 у добровільному порядку [PERSON] не повернув, розмір заборгованості не спростував, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. ТОВ «Факторинг Партнерс» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29 липня 2024 року № 0449420008. Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Факторинг Партнерс» долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року № 15-02/2024 укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським Об`єднанням «Ліг Ассістанс», Прайс-Лист, Заявка на надання юридичної допомоги № 10 від 01 липня 2024 року; Витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08 липня 2024 року, який містить детальний обсяг виконаних робіт у справі на загальну суму 9 000 грн, Платіжна інструкція від 15 липня 2024 року № 0446740000 в розмірі 100 000,00 грн з призначенням платежу для надання правової допомоги згідно договору № 15-02/2024 року про надання правової допомоги. Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 9 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Отже, з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі - 3 028,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 3 000 грн, а всього - 6 028,00 грн.

Outcome: approved