Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

08.04.2025 представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду позовну заяву, якій просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 лютого 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір. Однак, 20.05.2014 [PERSON] був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, до військової частини [NUMBER] та звільнений з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період 30.04.20215 року. Відтак, [PERSON] має право на пільги. Вказує, що його заборгованість по кредитному договорі сианом на 12.07.2014 становила 1094,99 грн. Вказує, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною був вчинений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №6914 від 17.10.2019 р., на загальну суму стягнення 26824,01 грн. боржником за яким є [PERSON] стягувачем ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА», а постановою приватного виконавця Клітченко О.А. від 30.10.2019 було відкрите виконавче провадження №60443980. Да Вказазує, що жодних листів чи повідомлень йому не надходило, а відтак йому не було відомо про наявну заборгованість, а саме у сумі 26824,01 грн. та накладення відносно нього виконавчого напису, а тому вважає виконавчий надпис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09.06.2025\~ухвалою судузакрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засілання не прибули, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідовляв. Приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова А.А. в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. Приватний виконавець Клітченко О.А. в судове засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомляла. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи видно, що 27 лютого 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір №947/4186ВСL1А. Згідно довідки виданої ПАТ «Платинум Банк», станом на 12.07.2014, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №947/4186ВСL1А становить 1094,99 грн. (а.с.90) Згідно довідки виданої [INFO] 12.06.2015 за №1268/2, на виконання Указу Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію» громадян [PERSON] , призваний 20.05.2014 року на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, до військової частини [NUMBER] . 12.09.2014 [PERSON] безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету на територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. був вчинений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №6914 від 17.10.2019 р., на загальну суму стягнення 26824,01 грн. відносно боржника [PERSON] , стягувачем ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА». Постановою приватного виконавця Клітченко Оксана Анатоліївна від 30.10.2019 було відкрите виконавче провадження №60443980. (а.с.) З відповідді заступника Міністра з питань державної реєстрації видно, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.06.2009 № 7537 на ім`я [PERSON] анульовано 16.04.2021 № 1394/5. (а.с.13) Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначила, що нотаріус не мав права видавати виконавчий напис за кредитним договором, не перевіривши наявності заборгованості, а також нотаріус не вчинеила жодних дій для повідомлення Войтовича Т.Й. про вчинення нотаріальних дій, зокрема вчинення виконавчого напису, також просила врахувати, що право на зайняття нотаріальною діяльністю [PERSON] було анульовано. Розглядаючи даний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Разом з тим, відповідно до наданих позивачем доказів, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.06.2009 №7537 на ім`я [PERSON] анульовано 16.04.2021 № 1394/5. (а.с.13). Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису особа, яка його вчинила, не мала права здійснювати нотаріальну діяльність, що є істотною підставою для визнання виконавчого напису недійсним. Крім того, позивач є військовозобов`язаним, що підтверджується наданою довідкою з територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військкомату). На момент вчинення виконавчого напису позивач перебував на військовій службі в умовах воєнного стану, що унеможливлювало належне повідомлення його про наявність боргу та позбавило його права на захист. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 753/599/17, нотаріус має право вчинити виконавчий напис лише за умови, що зобов`язання є безспірним, а боржник був належним чином повідомлений про існування боргу. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт повідомлення позивача про наявність заборгованості та вимогу про її добровільне погашення у строк не менше 30 днів до вчинення виконавчого напису, що суперечить вимогам п. 2.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим наявні правові підстави для його визнання недійсним. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1211,20 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Outcome: approved