Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні заборгованість за послуги з надання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії в сумі 158 186 грн 60 коп. та понесені судові витрати в сумі 3 028 грн. Свої вимоги мотивують тим, що КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії споживачам м. Горішні Плавні. Позивач надавав комунальні послуги відповідачу [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . У результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на квітень 2024 року виникла заборгованість у сумі 157 269 грн 74 коп. за період період з лютого 2008 року по квітень 2024 року включно, а також інфляційні втрати в сумі 722 грн 56 коп. та 3% річних від простроченої суми в сумі 194 грн 30 коп. Ухвалою суду від 24.07.2024 позовна заява КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Представник позивача звернувся на адресу суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надходило. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, 17.09.2025 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії (опалення) споживачам м. Горішні Плавні. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» займається економічною діяльністю, зокрема постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, проведення інших будівельно-монтажних робіт. Отже, підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів в послугах централізованого постачання теплової енергії та гарячої води, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж. Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; з послуг з постачання гарячої води суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії, призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо будинкові розподільчі системи. Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно договору, що оформляється на основі типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Частиною 2 ст. 7, ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Відповідач не виконав обов`язок укласти договір з виконавцем послуг в особі КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні». В зв`язку з чим, надання послуги здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Незважаючи на відсутність письмового договору, фактично між сторонами існували правовідносини з приводу надання-отримання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а отже існує й зобов`язання по оплаті отриманих послуг. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відсутність укладеного між сторонами договору не позбавляє споживача обов`язку щодо оплати наданих їм послуг централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води). Таким чином, згідно із зазначxcdними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Постанова Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц). Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Порушенням зобов`язання за ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно із положеннями статей 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» надає комунальні послуги відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією по нарахуванням суми заборгованості. Позивач стверджує, що в результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на квітень 2024 року у відповідача виникла заборгованість за період з лютого 2008 року по квітень 2024 року в сумі 157 269 грн 74 коп., інфляційні втрати в сумі 722 грн 56 коп., 3% річних від простроченої суми 194 грн 30 коп., всього заборгованість в сумі 158 186 грн 60 коп.. На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунки за період з жовтня 2017 року по квітень 2024 року, з яких вбачається, що відповідачу було нараховано 137 633 грн 25 коп., тоді як відповідачем сплачено 6 010 грн 13 коп., що свідчить про наявність заборгованості в сумі 131 623 грн 12 коп. Суд встановив, що відповідно до наданих розрахунків за період з жовтня 2017 року по квітень 2024 року сума нарахувань становить 131 623 грн 12 коп. Додатково суд звертає увагу, що позивачем надано довідку від 17.04.2025 року за період з лютого 2008 року по березень 2010 року, яка не містить конкретних даних про нарахування чи платежі, які б підтверджували наявність заборгованості відповідача за цей період, інформація за деякі місяці є неповною, що позбавляє суд встановити дійсний розмір заборгованості за цей період. Крім того, у період з лютого 2008 року по березень 2010 року споживачем зазначено іншу особу, а саме [PERSON] .. Інформація по нарахуванням та сплаті комунальних платежів споживачем за вказаною адресою за період з березня 2010 року по жовтень 2017 року взагалі відсутня. Таким чином, позивач не надав належних та допустимих доказів існування заборгованості за період з лютого 2008 року по жовтень 2017 року, послуги за якої споживав відповідач у справі. Проте у позивач просить стягнути разом із заборгованістю за період з жовтня 2017 року по квітень 2024 року, ще і заборгованість за попередній період у сумі 30 745,25 грн. У цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 722 грн 56 коп. та 3% річних від простроченої суми в сумі 194 грн 30 коп., суд зазначає, що розрахунок цих сум не відповідає розміру простроченої заборгованості за відповідний період. Оскільки позивач не довів належним чином правильність розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, ці вимоги не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено достатніми та допустимими доказами розмір заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за період з жовтня 2017 року по квітень 2024 року в сумі 131 623 грн 12 коп.. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації, не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води у сумі 131 623 грн 12 коп. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial