Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

27.06.2025 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.\~ Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 01.12.2020 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народжені: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів і не надає матеріальної допомоги на утримання доньок, а також позивачу, яка не має можливості працювати з огляду на здійснення догляду за дитиною, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Справа передана головуючому судді 03.07.2025 р. 09.07.2025 р. отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. У період з 10.07.2025 р. до 15.07.2025 р. головуючий суддя перебувала в нарадчій кімнаті у справі № 743/319/25. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від\~15.07.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на\~13.08.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від\~13.08.2025 р. розгляд справи відкладено до 03.09.2025 р. 03.09.2025 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці згідно з наказом № 33-В від 28.08.2025 р. 08.09.2025 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог в повному обсязі, зареєстрована за вх 4299/25. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. В телефонній розмові [PERSON] повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а. с. 20-21), які відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 03.06.2025 р. № 2025/007298771 та від 23.08.2023 №2023/006649877 проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22-23). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 р. у справі №759/10277/18, провадження №61-22317св19. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та відсутність заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, а також враховуючи інтереси дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За положеннями п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 176 ЦПК України\~ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відтак сукупний розмір мінімальних виплат аліментів за шість місяців становить (1598, 00+1598, 00)*6=19176, 00 грн, а тому з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню 50 % мінімального розміру судового збору за позовні вимоги майнового характеру.

Outcome: approved