Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У липні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.10.2021 відповідач [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (який було розміщено на сайті Банку: www.alfabank.ua; архівна версія договору, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-taumovi та є публічно доступною). Банк прийняв пропозицію Відповідача. У позовній заяві позивач зазначає, що 12.10.2021 між Банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Зазнає, що Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредитну картку активував та активно користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 68491,81 грн., з яких: 44207,64 грн прострочене тіло кредиту та 24284,17 грн відсотки за користування кредитом. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 68491,81 грн., з яких: 44207,64 грн. прострочене тіло кредиту; 24284,17 грн. відсотки за користування кредитом, судові витрати що складаються з: 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 5976,61 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 16.07.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію відповідача [PERSON] на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631855197 від 12.10.2021, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 15 зворотня сторона 16) Умовами споживчого кредиту є: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «RED»; мета кредиту для особистих потреб; опис послуги надання Банком послуг з обслуговування кредитної картки, а також надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, протягом строку дії якої після повернення наданого кредиту або його частини, Банк здійснює подальше кредитування у межах її ліміту шляхом надання траншів. Для можливості встановлення відновлювальної кредитної лінії та надання кредиту, Банк на підставі поданих документів та цієї Угоди відкриває поточний рахунок, операції за яким можуть здійснювались з використанням електронних платіжних засобів. Такий рахунок, окрім наведеного, призначено для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та вимог законодавства України; максимальний ліміт кредиту (кредитної лінії) 200 000,00 (двісті тисяч) грн; сума встановленої кредитної лінії 23000,00 гривень (двадцять три тисячі гривень 00 копійок); процентна ставка 35,99 % річних для торгових операцій та/або операцій зняття готівки; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. 12.10.2021 відповідачем [PERSON] також був підписаний Паспорт споживчого кредиту в якому, зокрема, визначені: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с. 14-15). Відповідач також підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «2892». З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому,\~одноразовий ідентифікатор\~алфавітно-цифрова\~послідовність,\~що її\~отримує особа,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір шляхом\~реєстрації в\~інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~що надав\~таку пропозицію.\~Одноразовий ідентифікатор\~може передаватися\~суб`єктом\~електронної комерції,\~що пропонує\~укласти договір,\~іншій стороні\~електронного правочину\~засобом зв`язку,\~вказаним під\~час реєстрації\~у його\~системі,\~та додається\~(приєднується)\~до електронного\~повідомлення від\~особи,\~яка прийняла\~пропозицію укласти\~договір (п.\~12\~ч.\~1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»). Відповідно до довідки про ідентифікацію відповідач ініціював процес активації картки із використанням системи Інтернет-сервісу «My Alfa-bank» та отримав від банку ОТП пароль аналог ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с. 17). Матеріали справи містять витяг зі статуту АТ «Сенс-Банк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022. Пунктом 1.2 статуту визначено, що банк створений у формі акціонерного товаристві та є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк» (а.с. 27-29). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір №\~631855197 від 12.10.2021 укладений між позивачем та відповідачем у спосіб визначений чинним законодавством України, він не визнавався судом недійсним. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із виписки по особовому рахунку вбачається, що позивач виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом (а.с. 18-21). Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 23.04.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № 631855197 від 12.10.2021 становить 68491,81 грн, з яких: 44207,64 грн. прострочене тіло кредиту; 24284,17 грн. відсотки за користування кредитом. Відомостей про повне чи часткове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять. Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як встановлено судом, в матеріалах справи наявна копія договору про надання послуг від 28.01.2025 № 1006 укладеного між Адвокатським бюро «СмартЛекс» та АТ «Сенс банк». Відповідно до п. 1.1 договору, замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника. які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорі позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн., - за отримання рішення суду - 225,00 грн, - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 відсотків. Згідно попереднього розрахунку позивача у позовній заяві витрати на професійну правничу допомогу складають 5976,61 грн. (375,00 грн. + 225,00 грн. + 68491,81 грн. х 7,85 %). Проте, суд звертає увагу на те, що крім вказаного договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, позивачем не надано жодних інших належних доказів на підтвердження отримання таких послуг саме у вказаній цивільній справі, а зі змісту договору не можливо встановити щодо яких саме боржників стосується вказана угода. Крім того, сам зміст договору (п. 3.3.4,3.3.5 договору), передбачає підписання актів прийому - передачі наданих послуг, які є підставою для проведення розрахунків за договором. Крім того, наявна в матеріалах справи копія договору не містить підписів сторін, що є підставою вважати, що такий договір не є належним доказом надання відповідних послуг. Таким чином, судом не встановлено, що позивачу надавалася професійна правнича допомога саме за вказаним договором № 1006 від 28.01.2025 та саме в такому розмірі. Крім того, як вбачається з позову, він підписаний адвокатом Цимбал В.І., який діяв на підставі довіреності від 03.02.2025. Позов подано до суду через електронний кабінет Електронного суду адвоката Цимбала В.І. До позовної заяви не долучено доказів того, що адвокат Цимбал В.І. має відношення до АО «СмартЛекс», з яким позивачем було укладено договір про надання послуг № 1006 та які б вказували на те, що дії адвоката Цимбала В.І. були спрямовані саме на виконання договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025. За вказаних обставин судові витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними, отже стягненню з відповідача на користь позивач не підлягають.

Outcome: approved