Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів, за яким просить: -стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 16.04.2010 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (повторно) серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 16 травня 2017 року. Як стверджує позивач, діти сини проживають разом з матір`ю, та повністю перебувають на її утримані. Відповідач (батько) не приймає участі в утриманні дітей, в добровільному порядку кошти не сплачує, ігнорує прохання позивачки щодо сплати аліментів на утримання синів. [PERSON] більше 14-ти років, малолітньому синові - [PERSON] - більше 11 років, тому діти потребують покращеного харчування для можливості гармонійного фізичного та розумового розвитку, а також забезпечення одягом та всім інших необхідним. Крім того, дітям потрібно відвідувати різноманітні гуртики та спортивні секції для можливості нормального розвитку особистостей. Відповідач являється військовослужбовцем та отримує дохід у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується Довідкою про доходи від 03.02.2025 року за № 624/73/ф/141- Загальна сума доходу за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року становить 763 612,75 грн., що підтверджується вищевказаною довідкою про доходи. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач може та повинен сплачувати аліменти на власних 2-х дітей в розмірі 30 000,00 грн. для їх нормального розвитку та забезпечення. Дану суму визначено з врахуванням доходу відповідача, віку дітей. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 справу було передано на розгляд судді Наумової Н.В. За ухвалою від 18.04.2025 року судом було відкрите провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не прибули, жодних письмових заяв не подали. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не прибув, жодних письмових заяв не подав. Судове засідання у справі було призначене на 15.09.2025 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 22.09.2025 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з: копій паспортів позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , вони із 25.04.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2024 року у справі № 308/2768/23, яке набуло законної сили 01.04.2024 року, було позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, - задоволено; шлюб, зареєстрований 25 квітня 2009 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 20,\~ розірвано. При цьому судом першої інстанції було встановлено наступне. 25 квітня 2009 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 20, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.03.2020 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується, наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.05.2017 року. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачкою не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Наданий сторонам строк для примирення згідно з ухвалою суду від 10.07.2023 позитивного результату не приніс. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважав, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як стверджує позивач, діти сини проживають разом з матір`ю, та повністю перебувають на її утримані. Відповідач (батько) не приймає участі в утриманні дітей, в добровільному порядку кошти не сплачує, ігнорує прохання позивачки щодо сплати аліментів на утримання синів. [PERSON] більше 14-ти років, малолітньому синові - [PERSON] - більше 11 років, тому діти потребують покращеного харчування для можливості гармонійного фізичного та розумового розвитку, а також забезпечення одягом та всім інших необхідним. Крім того, дітям потрібно відвідувати різноманітні гуртики та спортивні секції для можливості нормального розвитку особистостей. Із ст.\~55\~СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст.\~155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналізуючи положення статті 182 та 184\~СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Також суд бере до уваги, що згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на дату звернення до суду становить 1\~598,00 грн., мінімальний рекомендований 3196,00 грн. Позивач, на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів надав суду наступні докази: довідку про доходи відповідача [PERSON] від 03.02.2025 року № 624/73/ф/141 видану Військовою частиною [NUMBER] , з якої вбачається, що він з 05.09.2023 року проходить службу у цій військовій частині та за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року отримав заробітну плату у розмірі 341\~217,01 грн. та інші види його доходів за цей же період склали 422\~395,74 грн., що загалом складає 763\~612,75 грн., тобто його середньомісячний дохід складає 63\~634,40 грн. При цьому суд враховує, що позивач взагалі не надав жодних доказів на підтвердження тих обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 182 СК України, та безпосередньо стосуються позивача і підтверджують її розмір доходів та інші обставини. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивачем у відповідності до ст. 182 СК України взагалі не доведено обставин які підлягають врахуванню при визначенні\~розміру аліментів щодо себе та відповідача, а суд позбавлений можливості з урахуванням принципу диспозитивності збирати докази та самостійно перевірити зазначені обставини, відтак суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача: -аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову, тобто з 01.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття; -аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову, тобто з 01.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial