Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Соборного районного суду міста Дніпра 19 червня 2025 року надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] (по батькові раніше, до зміни [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 лютого 2022 року. В процесі оформлення права на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] позивачка дізналась, що на спадкове нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , накладено арешт. Постановою приватного нотаріуса ДМНО Аршави І.О. від 16 червня 2023 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру у зв?язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису № 8515952 про арешт нерухомого майна. Згідно інформаційної довідки від 05 червня 2025 року № 430185940 відносно квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстратором Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 04 березня 2009 року зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, на підставі постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 11588832 від 20 лютого 2009 року. З листа Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20 серпня 2024 року № 95082 позивачці [PERSON] стало відомо, що в межах виконавчого провадження ВП № 11588832 здійснювалось виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2008 року по справі № 2-4857/08 про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , що зареєстрована за [PERSON] . Також Соборний ВДВС повідомив про те, що виконавче провадження ВП № 11588832 закінчено 04 березня 2009 року у зв`язку з повним фактичним виконанням вимог виконавчого документа ухвали суду, а станом на сьогодні матеріали виконавчого провадження знищено після закінчення строків зберігання. Вказана вище ухвала була винесена в рамках справи № 2-4857/08 (суддя: Мазниця А.А.) за заявою про забезпечення позову Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки від 01 жовтня 2007 року. Позивачка вказує, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відкриті (незавершені) виконавчі провадження за участі як боржника її самої та її чоловіка [PERSON] , можливість для скасування обтяження (арешту нерухомого майна) згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження відсутня. Також [PERSON] не є учасником справи № 2-4875/08, в межах якої накладено арешт на майно (квартиру), внаслідок чого вона позбавлена можливості звернутись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а наявність обтяження нерухомого майна перешкоджає реалізації гарантованих законодавством спадкових та майнових прав, з цих причин остання звернулась до суду із цим позовом, адже в інший спосіб вирішити зазначене питання неможливо. 18 серпня 2025 року від представника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 25 серпня 2025 року від представника позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечувала проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та підтримала заявлені позовні вимоги. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 20 червня 2025 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Представниця позивачки до суду подала заяву про розгляд цієї цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини,\~встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] (по батькові раніше, до зміни [PERSON] ). Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка та звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . При веденні спадкової справи нотаріусом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено наявність запису № 8515952 про обтяження майна (квартири [ADDRESS] ) у вигляді арешту нерухомого майна. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Аршави І.О. від 16 червня 2023 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру у зв?язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису № 8515952 про арешт нерухомого майна. Згідно інформаційної довідки від 05 червня 2025 року № 430185940 відносно квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстратором Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 04 березня 2009 року зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, на підставі постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 11588832 від 20 лютого 2009 року. Відповідач Соборний ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 20 серпня 2024 року № 95082 на звернення представника позивачки повідомив, що арешт на майно накладений в межах виконавчого провадження ВП № 11588832, яке здійснювалось на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2008 року по справі № 2-4857/08 про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , що зареєстрована за [PERSON] . Також відповідач Соборний ВДВС повідомив про неможливість скасування запису про обтяження і зняття арешту з огляду на те, що виконавче провадження ВП № 11588832 закінчено 04 березня 2009 року у зв`язку з повним фактичним виконанням вимог виконавчого документа ухвали суду, а станом на дату надання відповіді матеріали виконавчого провадження знищено після закінчення строків зберігання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2008 року у справі № 2-4857/08 (суддя Мазниця А.А.) задоволено заяву Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про забезпечення його позову до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», позивача у справі № 2-4857/08. В межах цивільної справи № 2-4857/08 розглядався позов ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки від 01 жовтня 2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2011 року у справі № 2-о-11/11 [PERSON] визнано недієздатним. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року у справі № 22-ц/774/402/2014, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 липня 2014 року, визнано недійсним договір поруки, укладений 01 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] , як такий, що укладений недієздатною особою. \~ \~ \~ \~Оскільки позивачка [PERSON] не була стороною виконавчого провадження ВП № 11588832, яке до того ж закінчено 04 березня 2009 року, а також не була учасником справи № 2-4857/08, в межах якої Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська накладено арешт на майно її чоловіка, що помер [INFO] , вона позбавлена можливості звернутись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а наявність зареєстрованого обтяження нерухомого майна перешкоджає реалізації гарантованих законодавством спадкових та майнових прав. Позивачка звернулась до суду із цим позовом, адже в інший спосіб вирішити зазначене питання і захистити її право власності на спадкове майно неможливо. За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин 4, 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. В даній справі судом не встановлено наявності підстав для зняття арешту виконавцем, визначених ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно, вирішити питання про скасування обтяження у вигляді арешту майна можливо виключно у судовому порядку, за позовом особи, якій належить право власності на майно. Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Як встановлено судом, арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладений ухвалою суду від 07 листопада 2008 року про забезпечення позову ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки від 01 жовтня 2007 року. Водночас, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року у справі № 22-ц/774/402/2014, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 липня 2014 року, зазначений договір поруки, укладений 01 жовтня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] визнано недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов?язані з його недійсністю. Визнання недійсним договору поруки від 01 жовтня 2007 року унеможливлює будь-які дії щодо стягнення заборгованості за ним як з поручителя, так і з його правонаступників (спадкоємців). Це означає, що підстави для забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2008 року у справі № 2-4857/08 у вигляді арешту на квартиру, відпали. За вимогами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. В той же час, позивачка не була учасником цивільної справи № 2-4857/08, в межах якої було вжито заходи забезпечення позову. Таким чином, у позивачки відсутній інший, крім судового, шлях для відновлення свого порушеного права. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Частиною п`ятою ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено належність позивачці права на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, і, відповідно, права отримати свідоцтво про право на спадщину, тобто оформити свої спадкові права, суд доходить висновку, що наявність арешту на квартиру перешкоджає реалізації права власності позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved