Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

14.08.2025 до суду від ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН»» в особі представника Пархомчука С.В. надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 5 987 грн. Позовна заява мотивована тим, що 17.12.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою було укладено Кредитний договір № 1357450 на умовах строковості, зворотності, платності, згідно з яким відповідачці було надано кредит на споживчі потреби в сумі 3 000 грн. на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,9% на день. Відповідно до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», а також відповідно до реєстру боржників за Кредитним договором 1357450 від 17.12.2020, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 1357450 від 17.12.2020. Згодом 07.09.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1357450 від 17.12.2020 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідачки щодо стягнення кредитної заборгованості станом на 12.06.2025 в сумі 5 987 грн., з яких 2 942 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3 045 грн. - заборгованість за процентами.Відповідачка добровільно заборгованість за кредитним договором № 1357450 від 17.12.2020 в сумі 5987 грнне погашає, а тому позивач просить стягнути її з відповідачки на свою користь. Ухвалою суду від 15.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.09.2025 до суду від відповідачки надійшла заява, в якій вона позов визнає повністю. Будь-яких інших по суті справи заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.12.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою було укладено Договір № 1357450 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Відповідачка надала згоду на укладення Договору та підтвердила, що ознайомлена з всіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №07-ОД від 19.02.2020. Вона повністю розуміла і погоджувалася з існуючими умовами та зобов`язалася їх виконувати, підписавши Договір за допомогою ІКС Товариства в особистому кабінеті Клієнта 17.12.2020 о 21:47:39 електронним одноразовим ідентифікатором № С706, направленим на номер мобільного телефона [NUMBER] . Відповідно до умов Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачці кредит шляхом перерахування коштів на платіжну картку за реквізитами № [NUMBER] у сумі 3 000 грн. на 30 днів з фіксованою процентною ставкою: стандартною, що складає 693, 50 % річних (або 1,90 % в день), зниженою, що складає 138, 70 % річних (або 0,38 % в день). Відповідно до п. 9.11. Договору сторони погодили, що проценти, нараховані згідно з цим Договором після закінчення строку користування кредитом, визначеного п.1.3 Договору, чи подовженого відповідно до Розділу 4 цього Договору, є процентами що має право нарахувати Товариство за понадстрокове користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується копією довідки про проведений платіж ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 02.07.2025 у сумі 3 000 грн. на номер карти № [NUMBER] від 17.12.2020 о 21:49:08 (номер транзакції в системі iPay.ua - 75378152). Отже, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідно до п.6.1.3 Договору № 1357450 від 17.12.2020 ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта. 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 1357450 від 17.12.2020 укладеним з відповідачкою. 07.09.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1357450 від 17.12.2020 до позивача, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідачки. Відповідачка свої зобов`язання за Договором № 1357450 від 17.12.2020 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 5 987 грн., з яких 2 942 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3 045 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується копією виписки ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» з особовою рахунку за Кредитним договором № 1357450 [PERSON] , копією витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 2-07/09/2021 від 07.09.2021 та копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021. Також відповідно до копії вимоги від 13.06.2025 позивачем на зареєстровану адресу місця проживання відповідачки було надіслано вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. Зазначена сума заборгованості відповідачкою не сплачена. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язань порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором № 1357450 від 17.12.2020 в сумі 5 987 грн. Позивачем у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 500 грн, однак вимоги про їх стягнення не заявлено, тому суд не вирішує таке питання. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відповідачка визнала позов у повному обсязі. За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 к., що підтверджується платіжною інструкцією № 196 від 16.07.2025 в АТ «ПУМБ». На підставі наведеного,

Outcome: approved