Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову, до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що народилася [INFO] . Її мати, [PERSON] , померла, актовий запис № 2 від 07.02.2020. Батько, [PERSON] , [INFO] , проживає в іншій сім`ї. На даний час позивачка є повнолітньою, продовжує навчання в Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» Івано-Франківської обласної ради на ІІІ курсі за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП Лікувальна справа за регіональним замовленням на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Її батько працює не офіційно у с. Вербівці у цеху «Простір для ваших ідей, меблі плюс» та отримує хорошу заробітну плату, однак жодної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 21.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У судові засідання, призначені на 07.08.2025 та на 12.09.2025, сторони не з`явилися. Позивачка 08.08.2025 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач 07.08.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дії сторін не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. \~ \~ \~ \~Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Виходячи з вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2006 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, стверджується, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 6 від 24 листопада 2006 р. Мама позивачки, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 2 від 07 лютого 2020 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 2020 року Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Позивачка [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, навчається в Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» Івано-Франківської обласної ради на ІІІ курсі за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП Лікувальна справа за регіональним замовленням, термін закінчення коледжу 30.06.2026, форма навчання - денна, що стверджується довідкою № 178-Е, виданою 09 грудня 2024 року Комунальним закладом фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» Івано-Франківської обласної ради. Підставою звернення позивачки до суду з даним позовом стала відсутність матеріальної допомоги батька на її утримання у зв`язку із навчанням. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року установлено в розмірі 3028 гривень. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] ,\~звертаючись до\~суду з\~позовом про\~стягнення аліментів\~з відповідача\~на свою\~користь у\~розмірі 6000\~гривень,\~зазначила про\~потребу у\~матеріальній допомозі\~батька.\~Судом встановлено,\~що позивачка\~навчається у\~Комунальному закладі\~фахової передвищої\~освіти «Івано-Франківський\~медичний фаховий\~коледж» Івано-Франківської\~обласної ради на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП Лікувальна справа за регіональним замовленням та у зв`язку з цим позбавлена можливості працевлаштуватись. Крім цього, судом встановлено, що мати позивачки, [PERSON] , померла. Доцільно зауважити, що відповідач є\~особою працездатного\~віку, жодних заперечень щодо можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, суду не надав, а тому, враховуючи зазначені обставини, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 17.07.2025, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити їх до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення позивачкою 23-річного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню. Питання розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Частиною 6 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 гривень. Оскільки доказів про звільнення відповідача від сплати судового\~збору суду не надано, тому, враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі\~ст.ст.\~182,\~184,\~191,\~198-201\~Сімейного кодексу\~України,\~ст.ст.4,\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~

Outcome: approved