Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

16.01.2025 року до суду надійшла вказана цивільна справа, в якій позивач в особі свого представника за довіреністю Топчій Дар`ї Андріївни засобами Електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №3682220424 від 16.04.2024 року, строком дії 360 днів, у розмірі 48426,00 грн. станом на 10.01.2025 року, з яких 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 41426,00 грн. - проценти за період з 16.04.2024 року до 10.01.2025 року, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідачка, отримавши кошти у позивача, належним чином свої зобов`язання не виконувала, що є підставою для стягнення з неї отриманих коштів та відповідних нарахувань на них, що відповідає вимозі укладеного кредитного договору та є відповідним способом захисту прав позивача. Ухвалою судді від 03.02.2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін з наданням часу сторонам у справі для подання усіх заяв по суті позову, витребувано через наявність у суду відповідної інформації від органу ведення реєстру територіальної громади інформацію на підтвердження зміни прізвища відповідачки від відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її проживання щодо підтвердження зміни прізвища та причин такої зміни (а.с.48-49). Позивач та його представниця вказану ухвалу отримали засобами електронного суду (а.с.50-51), а відповідачка засобами поштового зв`язку у порядку п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.54). Заяви та клопотання від сторін у справі не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Відповідачка відзив на позовну заяву не подавала. 26.02.2025 року на адресу суду надійшла відповідь Златопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.02.2025 року про те, що відповідачка змінила прізвище [PERSON] через укладання шлюбу 22.12.2023 року (а.с.55). 25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних суддів» від 26.02.2025 року, відповідно до норм якого найменування Первомайського міськрайонного суду Харківської області було змінено на Златопільський міськрайонний суд Харківської області. При цьому відповідно до норм вказаного закону було доповнено підпунктом 3 пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 16.04.2024 року між позивачем та відповідачем в електронній формі був укладений договір про надання грошових коштів у позику №3682220424, за умовами якого відповідачка отримала на свою банківську картку кредитні кошти від позивача у розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів із сплатою процентів у розмірі 2,2% на суму кредиту за кожний день користування кожні 30 днів із поверненням кредиту 11.04.2025 року та сплатою на користь позивача загальної суми у розмірі 55440,00 грн. (а.с.8-20). Даних про перерахування відповідачці коштів безготівковим шляхом 16.04.2024 року або в іншій день з боку позивача суду надані не були, а відповідно вважати укладений договір між сторонами таким, що почав свою дію не можна, оскільки відсутні будь-які документи про перерахування відповідачці коштів з боку позивача. Наявність у матеріалах позову копії договору №160523/1 від 16.05.2023 року між позивачем та його контрагентом (а.с.21-24) не може підтвердити факт перерахування відповідачці коштів 16.04.2024 року, оскільки підтверджується вказаний факт будь-яким документом на підтвердження зарахування коштів на банківську картку відповідача [NUMBER] (копіями платіжного доручення, квитанції до платіжної інструкції, довідки платіжного оператора тощо). Без вказаного документу вважати встановленим факт отримання відповідачкою коштів у позивача не можна, а відповідно відсутні підстави для встановлення взагалі заборгованості відповідачки перед позивачем. Обов`язок подання вказаних доказів у даній категорії справ процесуальний закон прямо покладає на сторону позивача. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed