Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

29 квітня 2025 року засобами електронного зв`язку до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. На обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що 03 березня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №\~941241 про споживчий кредит у письмовій формі. За умовами вищевказаного Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) у власність кошти у розмірі 37\~500 грн на встановлений Договором строк 731 день, тобто до 03 березня 2025 року, а останній у свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, штрафи та інші обумовлені платежі. При цьому кредитодавець свої зобов`язання за вищевказаним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. 31 січня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» уклало договір відступлення прав вимоги №\~31012025, яким передало право вимоги за кредитними договорами ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», в тому числі і за договором №\~941241 У зв`язку з неможливістю вирішення спору у добровільному порядку позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом та із вимогою щодо стягнення із [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором №\~941241 від 03 березня 2023 року у розмірі 48\~482,68 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 28\~690,21 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 19\~183,30 грн; заборгованості за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 609,17 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 серпня 2025 року, яке у подальшому, з підстав першої неявки відповідача, було відкладене на 22 вересня 2025 року. Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про місце, дату і час судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 76, 83), у прохальній частині позову вказали на здійсненні розгляду справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, засобами поштового зв`язку (а.с. 77, 84), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 78, 85). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подавав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.\~280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що за результатами розгляду звернення [PERSON] із відповідною Заявою-анкетою для розгляду питання щодо надання йому позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с. 46), 03 березня 2023 року між останнім, як споживачем, та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №\~941241 у паперовій формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику кошти у розмірі 30\~000 грн на поточний рахунок на користь споживача; у розмірі 7\~500 грн на користь товариства з метою оплати процентів за перший день користування кредитом, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 32-35). Умови договору детально викладені в пунктах 1.3 - 1.7 Договору. Зокрема, сума кредиту (загальний розмір) складає 37\~500 грн, строк кредиту - 731 день, з кінцевим терміном повернення 03 березня 2025 року, процентна ставка: - за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних), - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту - 100% річних; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 256,95% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту 96\~144,50 грн. Платіжною інструкцією №\~19130 підтверджується, що 03 березня 2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало [PERSON] кошти у сумі 30\~000,00 грн згідно з договором №\~941241 (а.с.\~54). Акцептування зазначеного Договору було здійснено шляхом проставлення [PERSON] особистого підпису на таких документах: Паспорт споживчого кредиту (а.с. 45); Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 44), які містять тотожні Договору умови кредитування. Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, судом встановлено, що вищезазначений Договір укладений у письмовій формі та відповідає положенням ЦК України. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та кредитодавцем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено відповідний Договір про надання споживчого кредиту. На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини. Відповідно до договору надання послуги з факторингу №\~31012025 від 31 січня 2025 року (а.с. 8-14), укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», як клієнтом, та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як фактором, останній зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів №\~0492440000 від 31 січня 2025 року (а.с. 23). Згідно Акту приймання-передачі Реєстру боржників для друку за Договором надання послуги з факторингу №\~31012025 від 31 січня 2025 року, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Реєстр боржників загальною кількістю боржників 2\~092 (а.с. 24). Відповідно Реєстру боржників для друку до Договору надання послуги з факторингу №\~31012025 від 31 січня 2025 року (а.с. 25-27, 28) позивач набув право грошової вимоги до боржників, до переліку яких також входить і відповідач [PERSON] (порядковий №\~1855) за Договором №\~941241 щодо заборгованості у загальні сумі 47\~873,51 грн. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №\~941241, укладеним 03 березня 2023 року між ним та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Згідно з виготовленим ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» розрахунком непогашена заборгованість відповідача [PERSON] за Договором №\~941241 від 03 березня 2023 року станом на 25 лютого 2025 року становить 47\~873,51 грн, з яких: 22\~995,1 грн заборгованість за коштами що перераховані на рахунок Боржника; 5\~695,11 грн заборгованість за процентами за видачу кредиту (проценти за перший день користування кредитом); 19\~183,3 грн заборгованість за нарахованими процентами (з другого дня користування кредитом)(а.с. 55). За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність відповідної заборгованості. При цьому суд зважає, що відповідач розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів відповідачем також не наведено, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №\~941241\~від 03\~березня 2023\~року у загальній сумі 48\~482,68 грн, з яких 609,17 грн заборгованість за нарахованими позивачем відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку, а тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Договору надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] допустив\~порушення зобов`язань,\~встановлених договором,\~оскільки доказів\~своєчасного та\~належного виконання\~умов договору\~не надав, він має заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитом на загальну суму 48\~482,68 грн. У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2\~422, 40 грн (а.с. 1, 2). Що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої сторонам правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Стороною позивача заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 16\~000 грн. На підтвердження заявлених витрат надані: копія договору №\~02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕНС» з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 39-40), копія прайс-листа з вартістю юридичних послуг (а.с. 41), копія заявки на надання юридичної допомоги №\~705 від 01 березня 2025 року, де перелічено види наданих послуг та вказано їх вартість, що у сумі становить - 16\~000 грн (а.с. 42); копія витягу з Акта №\~7 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, де зазначено вид та вартість юридичних послуг, наданих позивачеві за позовом до [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №\~922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Слід наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved