Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Представник АТ «СЕНС БАНК» звернувся до з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь АТ «СЕНС БАНК» 244311,06 грн. та судові витрати. У поданому до суду позові позивач зазначив, що 29.07.2022 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена угода про надання споживчого кредиту № 500700216. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів ПАТ «Альфа-Банк» затверджено рішенням про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесено до ЄДРЮО, ФОП та громадських формувань 30.11.2022 року. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 19.07.2023 року має заборгованість 244311,06 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500700216 в розмірі 244311,06 грн. та судові витрати.\~ ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 11.07.2025 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. В матеріалах справ відсутній договір, підписаний відповідачем, наявні лише набрані на компютер та не підписані оферта, акцепт та паспорт споживчого кредиту. Жодними належними та допустимими доказами також не підтверджується надання банком грошових коштів позичальнику. Так, позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, користування кредитною лінією у відповідному розмірі, пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк, наявність заборгованості та не зазначено складові суми заборгованості. Як на підставу підтвердження наявності факту заборгованості відповідача позивачем надано оригінал Розрахунку заборгованості за кредитом. Вказаний Розрахунок не скріплений печаткою банку, він не містить підпису керівника банку, головного бухгалтеру. Розрахунок створений в форматі Еxсel та не підписаний. Крім того, з розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається що заборгованість за тілом кредиту складає 13543,08 грн., проценти за користування кредитом 50785,50 грн., заборгованість 64328,58 грн. Але позивачем заявлено до стягнення 244311,06 грн., з яких 193525,56 грн. заборгованість по тілу, 50785,50 грн. заборгованість по процентам. Отже, заявлена позивачем до стягнення сума суперечить розрахунку заборгованості. Крім того, розрахунок не містить: реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість; не скріплений печаткоюбанку, а тому не може бути належним та допустимим доказом у справі. Щодо виписки по особистому рахунку, вказану виписку неможливо ідентифікувати як ту, що відображає заборгованість за Угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500700216. В даній виписці відсутня інформація про те, що заборгованість виникла внаслідок невиконання умов Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500700216. Наданий позивачем меморіальний ордер також не є доказом видачі кредиту, не є первинним документом оскільки не містить обов`язкових реквізитів підпису та печатки банку. Надана позивачем виписка також не містить підпису та печатки чи електронного підпису. У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо видачі за вказаним договором платіжної картки (дата її видачі, її вид та строк дії) та встановлення відповідного кредитного ліміту на неї і його суми, а також відповідно і щодо здійснення будь-якого руху коштів по рахунку на підставі Оферти. Позивач також не надав доказів підписання оферти відповідачем докази видачі (направлення) йому одноразового електронного підпису та підписання ним оферти в матеріалах справи відсутні, в справі наявна роздруківка що немістить ні власноручного підпису ні букввенно цифрової комбінації на підтвердження підписання договору електронним підписом. Отже Позивач мав довести, що банком було прийнято рішення не лише про видачу картки із встановленням ліміту, а й що така картка видавалася відповідачу і ним була отримана, натомість в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку та здійснював користування коштами. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та наявність заборгованості за наданим кредитом, матеріали справи не містять. Позовна заява мотивована тим, що 29.07.2022 року Відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500700216 без посилань на будь-які інші докази. Позивач не посилається зокрема на Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на акцепт на укладення договору тощо. Документи з такими назвами взагалі на згадуються у позовній заяві. Що стосується наданого Паспорту споживчого кредиту, зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Тобто ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціями кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем неозначає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просила розглядати справу без участі сторони відповідача. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2025 року заяву [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сікорська Ірина Станіславівна, про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі (провадження №2/333/3093/24, № 333/4064/24) за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 29.07.2022 року [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком, що підтверджується Офертою на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500700216 від 29.07.2022 року. Згідно з Акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500700216 від 29.07.2022 року, сума кредиту 193525,56 грн, процентна ставка 27%, тип ставки фіксована, строк кредиту 72 місяці; позичальник перед укладенням угоди у письмовій формі підтвердив, що ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту відповідно до умов угоди та договору. З копії Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500700216 від 29.07.2022 року вбачається, що під час користування Кредитом [PERSON] запропоновано Банку надавати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме: (а) за надання Кредиту 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди (далі - Оферта) без ПДВ. (б) за обслуговування (управління) кредиту .00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.ua. Протягом строку дії Угоди Тарифи та комісійна винагорода, а також супровідними послугами банку та/або третіх осіб, що надаються під час укладення Угоди, можуть бути змінені в порядку, передбаченому Договором та відповідним договором між позичальником та такими третіми особами та/або банком. Дата повернення Кредиту 29.07.2028 року. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку (далі Рахунок), ЄДРПОУ 23494714. Кредит надається Позичальнику для повернення повернення заборгованості за кредитним договором 630626390 від 2017-04-25 року. Розмір - 193525,56 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714. Відповідно до копії довідки про ідентифікацію, даною довідкою АТ «СЕНС БАНК» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований АТ «СЕНС БАНК». Згідно з копією меморіального ордеру № 1233956592 від 29.07.2022, [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 193525,56 грн, призначення платежу надання кредиту за кредитним договором № 00700216 від 29.07.2022року. На підтвердження факту зарахування кредитних грошових коштів та користування відповідачем грошовими коштами за кредитним договором № 00700216 від 29.07.2022 року надано виписку по особовим рахункам [PERSON] 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішенням про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесено до ЄДРЮО, ФОП та громадських формувань 30.11.2022 року. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 500700216 від 29.07.2022, судом встановлено, що станом на 19.07.2023 загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 244311,06 грн. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Установлено, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріали справи містять оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500700216 від 29.07.2022 року від [PERSON] до АТ «Альфа-Банк». Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500700216 від 29.07.2022 року АТ «Альфа Банк» прийняв пропозицію Олійника А.М. на укладання відповідної угоди споживчого кредиту. Згідно з ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідачем погоджено паспорт споживчого кредиту, який містить усі істотні умови договору, а саме суму кредиту 193525,56 грн., строк кредитування 72 місяці, процентну ставку 27% річних. Такі ж умови наявні в оферті та акцепті. Складовою угоди є графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 500700216 від 29.07.2022 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером № 1233956592 від 29.07.2022 року та випискою по особовому рахунку. Посилання представника відповідача на те, що договір № 500700216 від 29.07.2022 року, укладено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме відповідач не укладав та не підписував з позивачем паспорт споживчого кредиту, оферту на укладення угоди, акцепт пропозиції на укладення угоди та додаток № 1 до угоди про надання кредиту, крім того відповідач не отримував від позивача грошові кошти суд знаходить неспроможними з огляду на таке. Доказів того, що його персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору. Щодо інших доводів слід зазначити, що враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що досліджені письмові докази свідчать про те, що відповідач отримав кредитні кошти за договором № 500700216 від 29.07.2022 року, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернув. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21). Отже, наданий банком розрахунок заборгованості за кредитом та виписка по рахунку відповідача, є належним доказом користування відповідачем кредитними коштами. Щодо розрахунку заборгованості, суд зауважує, що, як вбачається з нього та з виписки з особового рахунку, відповідачем взагалі не було сплачено жодних коштів на погашення заборгованості і заборгованість за тілом кредиту складає саме 193525,56 грн., і 50785,50 грн. заборгованість по процентам. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved