Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

19 вересня 2025 року на адресу суду надійшла позовна заява про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №217 від 25 червня 2025 року. Місце відкриття спадщини с.Майдан-Голенищівський Хмельницького району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна увійшла земельна частка (пай), із земель селянської спілки «Прогрес» с. Голенищево Летичівського району, Хмельницької області, розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах, яка належала спадкодавиці на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250605 від 10 квітня 1997 року. Позивачка є спадкоємцем майна [PERSON] згідно заповіту залишеного нею та посвідченого секретарем виконавчого комітету Голенищівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за №76 від 27 жовтня 2000 року. Інших спадкоємців, та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] немає, оскільки її син [PERSON] , помер [INFO] . З метою оформлення спадкового майна вона звернулася до державного нотаріуса Летичівської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Босманової С. Ц., проте у вчиненні відповідних дій нотаріусом повідомлено, що вона не може оформити спадщину на право на земельну частку (пай) за заповітом згідно сертифікату серії ХМ №0250605, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що втрачений правовстановлюючий документ. Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ №0250605 від 10 квітня 1997 року виданий на ім`я [PERSON] на даний час втрачено, позивачкою подано оголошення в місцевому засобі масової інформації «Летичівська газета». Згідно листа сектору №2 відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28 березня 2025 року №29-22-0.502-722/281-25 повідомлено, що [PERSON] є у списку громадян членів селянської спілки «Прогрес» с. Голенищево, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №09 виданого 05 вересня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №89 від 01 квітня 1997 року [PERSON] був виготовлений та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250605, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 10 квітня 1997 року за №576. Розмір земельної частки (паю) згідно сертифікату 2,43 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів станом на 01 січня 2013 року, державні акти на право приватної власності на землю та на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250605 не зареєстровані та не видавались. Позивачка є такою, що у визначеному на день відкриття спадщини порядку прийняла належну померлій [PERSON] спадщину. У зв`язку з тим, що нотаріус відмовила позивачці в оформленні спадщини, зокрема на земельну частку (пай), що належав [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки не може скористатись своїми правами як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, гарантованих Конституцією України. 06 серпня 2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. 19 вересня 2025 року представник позивача [PERSON] подала заяву, у якій просить проводити розгляд справи у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги підтримують, просить суд їх задовольнити. 19 вересня 2025 року від представника відповідача Летичівської селищної ради надійшла заява № 3744 про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Справу розглянуто в порядкуст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Відповідно зі ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року\~роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року\~роз`яснено, що за змістом ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~(на теперішній час це ч. 4\~ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Зі змісту заяв відповідача вбачається, що позовні вимоги повністю визнають. Інших спадкоємців немає. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, Верховний Суд у постанові від 14 грудня 2022 року у справі №692/565/21 зазначив, що спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог, та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах із земель колишньої селянської спілки «Прогрес» с.Голенищево Хмельницького району Хмельницької області посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250605 від 10 квітня 1997 року, як на спадкове майно, після [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, шо у позовній заяві позивач зазначив, що судові витрати стягувати з відповідача не бажає та враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved