Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Токаленко А.В. звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із вищезазначеною позовною заявою у якій просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] на частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 04.01.1984 року належав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько помер, після його смерті відкрилася спадщина на зазначений будинок. Спадкоємцями першої черги на майно померлого були позивач та її брат [PERSON] . Оскільки на час відкриття спадщини позивач постійно проживала з батьком, то вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Брат позивача [PERSON] також прийняв спадщину після смерті батька, оскільки був зареєстрований разом з померлим. [INFO] брат позивача помер. На момент смерті брата, позивач з ним постійно проживала та в результаті чого, вважається такою, що прийняла спадщину. Прийнявши спадщину позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька та брата, оскільки батько, отримавши свідоцтво про право власності, не зареєстрував своє право власності відповідно до вимог діючого на той час законодавства. Ухвалою суду від 30.11.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 03.12.2021 року відкрито провадження та призначено праву в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.01.2022 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 14.02.2024 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 26.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.07.1969 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.01.1993 року (повторно) [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.07.1996 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.12.2017 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 04.01.1984 року видане виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради народних депутатів [PERSON] належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Надеждівської сільської ради народних депутатів №1/7 від 04.01.1984 року (а.с.6). Згідно відповіді КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР яка міститься в матеріалах інвентарної справи №7578, право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно довідки Виконавчого комітету Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона, яка міститься в матеріалах інвентарної справи КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР №7578 на 21 арк., виданої [PERSON] в тому, що в [ADDRESS] за домоволодінням значиться земельна ділянка площею 0,05 га за померлим [PERSON] , згідно наказу №37 від 05.05.1975 року. Згідно довідки голови квартального комітету №20 В.В. Козлова виданої [PERSON] в тому, що остання проживала за адресою [ADDRESS] та після смерті батька [PERSON] сплачувала комунальні платежі і проводила поточний ремонт будівлі та господарських споруд за вищевказаною адресою (а.с.10). Згідно довідки старости Комишанського округу К.Рогової №370 від 12.11.2021 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] [INFO] , останні шість місяців проживали однією сім`єю з померлим. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №56261361 від 22.01.2021 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Шкута О.В. розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.17). Відповідно до звіту №JD21121-001 складеного ФОП [PERSON] 21.11.2021 року вартість об`єкту оцінки (земельних поліпшень) житлового будинку, загальною площею 34,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 96\~126,00 гривень (18-19). Постановою державного нотаріуса Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 07.04.2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею не надано оригінал правового документа зареєстрованого належним чином для підтвердження права власності померлого на будинок. З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявниці про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] , а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З положень ст.549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В цьому випадку підтверджуючим фактом вступу [PERSON] у володіння спадковим майном після смерті її батька [PERSON] та після смерті її брата [PERSON] є довідки підтвердження видані головою квартального комітету №20 та старости Комишанського округу №370, згідно яких [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька сплачувала комунальні платежі і проводила поточний ремонт будівлі та господарських споруд за вищевказаною адресою, постійно вела господарство. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання позивачем юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, враховуючи те, що позивач вступила у володіння спадковим майном після смерті її батька та брата, матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи заведеної після смерті батька позивача [PERSON] не містять відомостей про інших спадкоємців на спірне майно, спадкова справа після смерті брата позивача [PERSON] взагалі не заводилась, а отже позивач є єдиною спадкоємицею житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті її батька [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved