Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послугу постачання теплової енергії за період з 01.11.2011 року по 12.03.2021 року у розмірі 70422,09 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за період з 13.03.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 47444,52 грн., а саме: за послугу постачання теплової енергії за період з 13.03.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 46691,03 грн., за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 ро купо 01.04.2025 року у розмірі 753,49 грн.; стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.. Ухвалою суду від 29.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Направлена ухвала суду від 29.05.2025 року та позовна заява з додатками двічі направлялись за адресою реєстрації відповідачів, однак вказане повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачі правом на надання відзиву не скористались. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з постачання теплової енергії. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зареєстрована з 28.02.2017 року по теперішній час (а.с. 11, 53), [PERSON] зареєстрований з 28.02.2017 року по теперішній час (а.с. 11, 54), за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] з 27.10.2022 року стала власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 6). За визначенням, наданим у ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Також, враховуючи вимоги ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, а в свою чергу, суд вважає, що даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України. Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951-цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.11.2011 року по 12.03.2021 року за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 70422,90 грн. (а.с. 15-16). З 13.03.2021 року по 01.04.2025 року за адресою [ADDRESS] , утворилась заборгованість в розмірі 47444,52 грн., з яких за послугу з постачання теплової енергії за період з 13.03.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 46691,03 грн.; плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 753,49 грн. (а.с. 17) Однак, суд критично ставиться до наданого позивачем розрахунку, зважаючи на наступне. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] з 28.02.2017 року, тобто з моменту реєстрації за вказаною адресою. Будь-яких доказів того, що відповідач [PERSON] була споживачем послуг позивача в період з 01.11.2011 року по 27.02.2017 року, суду не надано. Відтак з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 28.02.2017 року по 12.03.2021 року у розмірі 46729,31 грн., та солідарному стягненню підлягає з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за період з 13.03.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 47444,52 грн., а саме: за послугу постачання теплової енергії за період з 13.03.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 46691,03 грн., за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 року по 01.04.2025 року у розмірі 753,49 грн.. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3028,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial