Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

16.05.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в особі представника Тараненка А.І. звернулося до Баштанського районного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024 в сумі 55 895 грн. 90 к. Позовна заява мотивована тим, що 26.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9644483. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало відповідачці кредит в сумі 8 000 грн. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за його надання та відсотки за користування ним у терміни та на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до умов Договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 укладеного між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а також відповідно до Реєстру Боржників за зазначеним договором факторингу, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024. Згодом 02.04.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклав Договір факторингу № 020425-У з позивачем, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідачки щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024 в сумі 55 895 грн. 90 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 8 600 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 47 295 грн. 90 к. Відповідачка добровільно заборгованість за кредитним договором не погашає, а тому позивач просить стягнути її з відповідачки на свою користь. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.06.2025 надану справу передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Надана справа надійшла до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 18.07.2025. Ухвалою суду від 24.07.2025 прийнято надану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, ухвалою суду від 25.07.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] зобов`язано АТ «ОЩАДБАНК» надати суду: 1) інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка маска-картки № [NUMBER] , чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 2) інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 26.02.2024 - 02.03.2024 у сумі 8000 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40893-77823-35364 від 26.02.2024); 3) інформації: чи є або був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться або знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); у випадку, якщо номер телефону: [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за платіжною карткою маска-картки № [NUMBER] , надати номери телефонів що знаходяться або знаходились в анкетних даних Клієнта банку за платіжною карткою маска-картки № [NUMBER] ; 4) у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 26.02.2024 - 02.03.2024 у сумі 8000 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40893-77823-35364 від 26.02.2024), надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські, виписки/платіжні інструкції доручення), що підтвердять дану інформацію; 5) надати повний номер рахунку маска-картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); 6) у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - «маска карти Боржника); 7) у випадку, якщо картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] не належить Відповідачу, яким є [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок маска карти № [NUMBER] . 07.08.2025 від АТ «ОЩАДБАНК» до суду надійшли витребувані докази. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачкою було укладено договір кредитної лінії № 00-9644483 в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника на сайті ТОВ«МАКС КРЕДИТ». Відповідачка прийняла пропозицію укласти кредитний договір з ТОВ «МАКС КРЕДИТ», підписавши його одноразовим ідентифікатором № 81976. Цей ідентифікатор був надісланий 26.02.2024 о 10:56 на номер телефону [NUMBER] , який відповідачка вказала при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАКС КРЕДИТ». Згідно з доказами, наданими АТ «Ощадбанк», зазначений номер є фінансовим номером відповідачки та міститься в її анкетних даних. Відповідно до п. 7.3 Договору, відповідачка погодилась з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», а також з умовами, запропонованими в Паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора № 05444. Отже, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язалось надати відповідачці кредит у сумі 8 000 грн. строком на 360 календарних днів з 26.02.2024 та датою повернення кредиту 20.02.2025. Відповідачка зобов`язана сплачувати проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме станом на 22.03.2024 та на кожен 25-й день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитування. Повернення кредиту та сплата нарахованих процентів визначені в графіку платежів, що міститься в пункті 7.20 Договору. За умовами Договору, одноразова комісія за надання кредиту становить 800 грн. Стандартна процентна ставка складає 2.47 % від суми кредиту за кожен день користування; денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії складає 2.5 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 931,66 %, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 79 936 грн. У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим кредитним договором щодо сплати суми кредиту та процентів ТОВ «МАКС КРЕДИТ» має право нарахувати, а відповідачка сплатити неустойку у вигляді штрафу, що передбачений п.6.4. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало відповідачці кредитні кошти у сумі 8 000 грн. шляхом переказу 26.02.2024 о 10:56 грошових коштів на картковий рахунок відповідачки за номером [NUMBER] в АТ «Ощадбанк». Зазначена транзакція, проведена через платіжний сервіс «Platon» (номер 40893-77823-35364), підтверджується копією інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 1401/12 від 23.12.2024. Отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується витребуваною від АТ ОЩАДБАНК» інформацією про емітовану карту № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також переказом коштів у сумі 8 000 грн, на підтвердження чого наявна копія додатку платіжної інструкції від 27.02.2025 за № 1520070497115. Отже, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 55 895 грн. 90 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 8 600 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 47 295 грн. 90 к., що підтверджується копією виписки з особового рахунка [PERSON] за Кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024 та копією детального розрахунку заборгованості за вищезгаданим договором. 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн. Так, відповідно до копії витягу з Реєстру боржників за зазначеним договором факторингу, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024. Згодом 02.04.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклав Договір факторингу № 020425-Уз позивачем, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідачки щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024 в сумі 55 895 грн. 90 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 8 600 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 47 295 грн. 90 к. Зазначена сума заборгованості відповідачкою не сплачена. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору № 00-9644483 від 26.02.2024 та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованістьв сумі 55 895 грн. 90 к. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-9644483 від 26.02.2024 в сумі 55 895 грн. 90 к. Згідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080,1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Отже, договори факторингу є дійсними, правомірними, тобто такими, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копію Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 та Додаток № 1 до зазначеного договору, копію Додаткової угоди № 9 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, копію Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору наданням правничої допомоги № № 07/04/25-02 від 07.04.2025, копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію довіреності адвоката. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 7 000 грн. слід зменшити до 1 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved