Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором безпроцентної позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 06.02.2022р. у м. Хмельницький відповідач - [PERSON] взяв в борг у нього 14600 доларів США, з обов`язком повернути їх до 12.07.2023р., на підтвердження чого відповідачем була власноручно написана боргова розписка. Певний час відповідач повертав борг, про що на звороті розписки робились відмітки про отриманні, в рахунок погашення боргу, кошти. За період з 27.06.2022 р. по 31.10.2024 р. відповідач повернув 2 800 доларів США. Станом на дату подання позову неповернута сума коштів склала 11800 доларів США. На його неодноразові нагадування про необхідність погашення боргу та сплати коштів, оскільки строк їх повернення минув ще 12.07.2023 р., відповідач не заперечуючи свого боргу переді ним, всіляко відтягував їх сплату з різних причин. Станом на сьогоднішній день відповідач не повернув йому в повному обсязі позичені кошти. Через невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики він змушений звертатись до суду для примусового стягнення заборгованості. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з [PERSON] на його користь заборгованність за договором позики в розмірі 11800 дол. США та судові витрати по справі - судовий збір 4890,46 грн., витрати на професійну правничу допомогу 10 000 грн. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача, зазначивши, що позов підтримують, просять задоволити, проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2022 року між [PERSON] та [PERSON] \~укладено договір позики, згідно якого останній отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 14600 доларів США, які зобов`язався повернути до 12.07.2023р. Факт отримання грошових коштів [PERSON] \~підтверджується його борговою розпискою від 06.02.2022 року. [PERSON] до 31.10.2024 р. було повернуто позивачу позику в сумі лише 2 800 доларів США, що підтверджується відмітками на борговій розписці. Решта суми позики відповідач позивачу не повернув. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~(далі \~ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не було подано суду доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за договором позики від 06.02.2022 р.. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача, слід стягнути заборгованість за договором позики від 06.02.2022 р. в сумі 11800 доларів США. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням наведеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача, слід стягнути на користь позивача 4890,46 грн. судового збору. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Адвокат Терлич В.Г. надавав позивачу [PERSON] правничу допомогу відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 29.11.2024р., згідно якого сторони погодили фіксований розмір гонорару в сумі 10000грн., який має бути сплачений клієнтом в день останнього судового засідання по справі перед прийняттям рішення по справі. Гонорар по справі є визначеним і не потребує детального опису обсягу наданих послуг та виконаних робіт для визначення розміру витрат які підлягають стягненню з протилежної сторони. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідно до квитанцій від 29.11.2024р. №277479 [PERSON] сплатив адвокату Терличу В.Г. відповідно до вищевказаного договору 10000грн.. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved