Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

11 листопада 2024 представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в ході судового розгляду справи уточнив. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] з 01.04.1990 року по 28.02.2023 року перебувала в трудових відносинах з КНП «Глобинська\~міська лікарня» Глобинської міської ради, яке є правонаступником КНП «Глобинська центральна районна лікарня» Глобинської районної ради та Глобинської центральної районної лікарні, зокрема з 01.05.2019 працювала на посаді сестри медичної кабінету лікаря - терапевта, сестри медичної поліклінічного відділення. 21.02.2023 наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 10 Кп 5 28.02.2023 її звільнено з вищевказаної посади, у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023 визнано протиправним та скасовано наказ\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~№10-Кп5 від 21.02.2023 року «Про звільнення Оксани ПРОСКУРНІ»; поновлено\~ [PERSON] \~на посаді сестри медичну (1ст) кабінету лікаря терапевта, сестри медичної поліклінічного\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради з 01.03.2023 року; стягнуто з\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~на користь\~ [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2023 року по 22 серпня 2023 в розмірі 80357,50 грн. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023 встановлено, що її середньоденна заробітна плата становить 642,85 грн. 23.04.2024 наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 30 Кп 2 «Про поновлення на роботі Оксани Проскурні» позивача поновлено на роботі з допуском до виконання службових обов`язків з 24.04.2024 року. 24.04.2024 нею було подано заяву про звільнення. Наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 31 Кп 2 «Про звільнення Оксани Проскурні» від 24.04.2024 її звільнено із займаної посади 24.04.2024 згідно п. 3 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. З огляду на фактичне поновлення та допуск її до виконання посадових обов`язків лише 24.04.2024, на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу не охоплений рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023, а саме за період з 23.08.2023 по 24.04.2024, що становить 176 день. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 112500,50 грн., який і прохає стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, прохає стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, а саме за період з 25.04.2024 по 25.10.2024, що складає 84867,52 грн. 05.12.2024 відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку звернення до суду. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, в наданій заяві прохали суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій повідомив про неможливість явки до суду у зв`язку з зайнятістю роботою підприємства. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за\~відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що\~позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, що не оспорювалося сторонами. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023 року визнано протиправним та скасовано наказ\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~№10-Кп5 від 21.02.2023 року «Про звільнення Оксани ПРОСКУРНІ»; поновлено\~ [PERSON] \~на посаді посаді сестри медичну (1ст) кабінету лікаря терапевта, сестри медичної поліклінічного\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради з 01.03.2023 року; стягнуто з\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~на користь\~ [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2023 року по 22 серпня 2023 в розмірі 80357,50 грн. (а.с.7). Рішенням суду встановлено, що середньоденна заробітна плата\~ [PERSON] \~становить 642,86 грн. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11.03.2025 року стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради на користь [PERSON] заробітну плату за 24.04.2024 року в сумі 642,86 грн. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 30 Кп 2 «Про поновлення на роботі Оксани Проскірні» від 23.04.2024 року, на виконання рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023, постанови Верховного суду від 17.04.2024, поновлено [PERSON] на посаді сестри медичної (1ст) кабінету лікаря терапевта, сестри медичної поліклінічного відділення\~Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради з 01.03.2023 року. Забезпечено допуск [PERSON] до виконання службових обов`язків з 24.04.2024 (а.с.22). Наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 31 Кп 2 «Про звільнення Оксани Проскірні» від 24.04.2024, [PERSON] сестру медичну (1ст) кабінету лікаря терапевта, сестри медичної поліклінічного відділення КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради звільнено із займаної посади 24.04.2024 згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП за власним бажанням. Фінансово-бухгалтерському відділу виплатити компенсацію за невикористану щорічну, основну відпустку за відпрацьований період з 01.03.2023 по 31.12.2023 25 днів, за відпрацьований період з 01.01.2024 по 24.04.2024 р.р. 10 днів, а всього 35 днів. Виплатити вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку (а.с. 21). Як стверджує позивач, до теперішнього часу відповідачем не виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2023 (за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023) по 23.04.2024 (день поновлення на роботі), що обумовило звернення з цим позовом до суду. Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно ст. 21, 43 Конституції України, ст. 94, 115 КЗпП України, ст. 21, 24 ЗУ «Про оплату праці» кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Частина 1 статті 117 КЗпП України встановлює, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Як зазначено в ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що з 23.08.2023 по 23.04.2024 позивач перебувала у вимушеному прогулі та на виконання рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23.10.2024, постанови Верховного суду від 17.04.2024, наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 30 Кп 2 «Про поновлення на роботі Проскурні Оксани» від 23.04.2024 року, її поновлено на посаді сестри медичної (1ст) кабінету лікаря терапевта, сестри медичної поліклінічного відділення\~КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради з 01.03.2023. Забезпечено допуск [PERSON] до виконання службових обов`язків з 24.04.2024. Середньоденний заробіток [PERSON] \~становить 642,86 грн. З огляду на фактичне поновлення та допуск [PERSON] до виконання посадових обов`язків лише 24.04.2024, на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу не охоплений рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023, а саме за період з 23.08.2023 по 23.04.2024, що становить 175 день. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 112500,50 грн. (131х642,86). Також, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, а саме за період з 25.04.2024 по 25.10.2024 складає 84857,52 грн. Разом з цим, слід зазначати, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц). Працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Вирішуючи питання розміру відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: 1. Розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором. 2. Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум. 3. Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. 4. Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і у частині стягнення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника у сумі 84857,52грн. Враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі\~2422,40 грн.

Outcome: approved