Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

06 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 71427 грн. 74 коп. Обґрунтовано позов тим, що 22 грудня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1319-9980, за умовами якого позичальнику було надано кредит для задоволення особистих потреб у розмірі - 15000 грн.; строк кредитування - 300 днів (дата повернення кредиту 16 жовтня 2024 року), зі сплатою відсотків: знижена процентна ставка 1,20%, стандартна процентна ставка 1,50 %, комісії за видачу кредиту 15% від суми кредиту. У позові зазначено, що враховуючи вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію», ст. 639 ЦК України, договір від 22 грудня 2023 року є письмовим правочином та відповідає формі, визначеній ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення сторонами всіх істотних умов договору. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від\~07 травня\~2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково та зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості за кредитом, посилаючись на правові позиції викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, щодо можливості зменшення розміру відсотків річних. Представник позивача надіслала до суду додаткові пояснення у справі, просила повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що підписуючи кредитний договір та додатки до нього, сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і відповідач погодилась з такими умовами. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, при цьому просила розглядати справу без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково з підстав, викладений у відзиві. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22 грудня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1319-9980, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 15000 грн., зі сплатою відсотків: знижена процентна ставка 1,20%, стандартна процентна ставка 1,50 %. Реальна річна ставка процентна ставка на дату укладення цього договору складає 27135,00 %. (п. 4.10 договору). Орієнтовнр загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 77459 грн. 80 коп. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.11 договору). Строк кредитування складає 300 днів до 16 жовтня 2024 року. Строк договору є рівними строку кредитування, однак в частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.9 договору) (а.с. 12-19). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1319-9980 від 22.12.2023, [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 15000 грн. (а.с. 35 зворот), перерахування яких підтверджується копією листа АТ КБ «Приват Банк» (а.с. 33-35). Пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів невимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За умовами договору про відкриття кредитної лінії № 1319-9980 від 22\~грудня 2023 року цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України, на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Таким чином, 22\~грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений договір відкриття кредитної лінії № 1319-9980, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 04 квітня 2025 року в неї існує заборгованість у сумі 79917 грн. 74 коп., до якої входить: 15000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 63720 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1197 грн. 74 коп. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту (а.с. 36-38). Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості за договором у сумі 71427 грн. 74 коп., до якої входить: 15000 грн. прострочена заборгованість за кредитом та 56427 грн. 74 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас, суд звертає увагу, що 22 листопада 2023 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом, зокрема, внесені зміни до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. У свою чергу, за пунктом 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином, після набрання 24 грудня 2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки становить 1%. При цьому, було визначено певний перехідний період, який стосується договорів, які були укладенні до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та строк дії яких було продовжено після набрання чинності вказаним Законом, за яким до 21 квітня 2024 максимальний розмір денної процентної ставки становить 2,5%, з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року - 1%. Враховуючи, що договір про відкриття кредитної лінії № 1319-9980 укладено до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (22 грудня 2023 року), однак строк його дії та строк кредитування складає 300 днів, а тому нарахування процентів повинно було здійснюватися з урахуванням положень пункту 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, слідує, що позивачем нараховано відповідачу проценти за користування кредитом за період з 22 грудня 2023 року до 18 січня 2024 року в розмірі 1,20% у день, а за період з 19 січня 2024 року до 16 жовтня 2024 року в розмірі 1,50% у день. Проте, починаючи з 20 серпня 2024 року до 16 жовтня 2024 року максимальний розмір процентної ставки за вказаним договором міг становити 1% у день, а тому проценти за вказаний період (60 днів) мали нараховуватися позивачем у розмірі 1% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 9000 грн., проте, позивачем нараховано 13500 грн. за процентною ставкою 1,50%. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо зменшення розміру відсотків до розміру заборгованості за кредитом. Є хибними посилання представника відповідача на рішення Конституційного\~Суду України\~від 10\~листопада 2011\~року щодо неможливості включення до договору умов, які є несправедливими, з огляду на те, що умови укладеного сторонами правочину щодо розміру відсотків повністю узгоджуються з вимогами ЗУ «Про\~споживче кредитування» з підстав, наведених вище. Суд вважає також помилковим посилання представника відповідача на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, щодо можливості зменшення розміру відсотків річних. У цьому рішенні суду касаційної інстанції предметом розгляду була можливість/неможливість зменшення судом розміру відсотків, визначених договором, як відповідальності відповідно до ст.\~625\~ЦК України за прострочення юридичною особою грошового зобов`язання. У цій справі позивач стягує виключно відсотки за користування тілом кредиту у межах строку дії договору, які не є відповідальністю за прострочення зобов`язання і визначені умовами укладеного між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» правочину, з якими відповідач ознайомлений, що засвідчив підписом. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову, а саме необхідно зменшити розмір перерахованих відсотків за строк 60 днів кредитування до 1%. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до\~задоволених позовних\~вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial