Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач в березні 2025р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивовано, тим, що між сторонами 25.09.2019 шлюб між сторонами було розірвано. В подальшому 08.10.2024 року винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача, згідно якого присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , особи з інвалідністю І групи,\~ у розмірі 6700 грн. щомісячно на час встановлення інвалідності-довічно, починаючи з 29.05.2024р. Відповідач з 29.05.2024р. по 01.03.2025р. не сплатив жодної суми аліментів та станом на день звернення з даним позовом у відповідача наявна заборгованість у розмірі 60 300.00грн. Рішенням Івано-Франківського міського суду сина [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним та її призначено опікуном. Його тяжка форма інвалідності потребує значних коштів на лікування, самій оплачувати все важко, оскільки виховує і доглядає за сином самостійно. Відповідач працює, отримує дохід, на його утриманні інших дітей немає, тому має змогу оплатити додаткові витрати, які вона понесла. Просила стягнути додаткові витрати з відповідача в розмірі\~ 9208 грн та 2000 грн витрат про надання правової допомоги. 13.05.2025 року від представника відповідача надійшов відзив в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки стаття 185 СК України не підлягає застосуванню у даних правовідносинах, оскільки стосується повнолітньої особи, яка немає статусу дитини,\~ у відповідача відсутній дохід та є судове рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина. 11.06.2025р. позивач подала суду відповідь на відзив в якому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначено, що відповідач не сплачує аліменти взагалі, заборгованість складає понад 81 тисячу гривень. Додаткові витрати зумовлені особливими обставинами у зв`язку з необхідністю лікування. Відповідач має дохід за кордоном в розмірі 2 тисячі євро на місяць, про що свідчить трудовий договір 2016 року. 11.09.2025р. представник відповідача подала додаткові письмові пояснення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заперечила, просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є сторони. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 08.10.2024р. з відповідача присуджено стягувати аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , особи з інвалідністю І групи,\~ у твердій грошовій сумі\~ 6700 грн. щомісячно на час встановлення інвалідності-довічно, починаючи з 29.05.2024р. В подальшому рішенням суду від 12.02.2025р. [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним, призначено опікуном його маму [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача посилалась на те, що нею понесені витрати у сумі 18417грн., а тому половину вартості додаткових витрат слід стягнути з відповідача. Дані правовідносини врегульовані ст.185,198 СК України. Заперечуючи дані вимоги сторона відповідача вказала на те, що\~ стаття 185 СК України не підлягає застосуванню у даних правовідносинах, оскільки спір стосується повнолітньої особи,\~\~ яка вже немає статусу дитини.\~ Також у відповідача відсутній дохід та є судове рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина, отже чинне законодавство не передбачає стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина. Главою 15 Сімейного кодексу України, до якої відноситься і стаття 185, регулюється обов`язок батьків утримувати дитину. Так, за статтею 185 СК, на яку посилається позивач, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Разом з тим, глава 16 цього ж кодексу (ст.198,200,201) зазначає про обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201). Звідси, норми ст.185 СК України про обов`язок батька нести додаткові витрати пов`язані з хворобою та каліцтвом дитини, стосуються виключно правовідносин пов`язаних з утриманням неповнолітньої дитини. Разом з тим, обов`язок утримувати повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, якщо він\~ може таку матеріальну допомогу надавати, визначається судом при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітнього за ст.200 СК України. Як вже зазначено вище, згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 08.10.2024р. з відповідача вже присуджено стягувати аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , особи з інвалідністю І групи,\~ у твердій грошовій сумі\~ 6700 грн. щомісячно на час встановлення інвалідності-довічно, починаючи з 29.05.2024р. Звертаючись до суду у 2024 році, [PERSON] як позивач вказувала на щомісячні витрати на утримання сина з інвалідністю близько 12 тисяч в місяць, тому просила їх стягнути з [PERSON] . Задовольняючи позовні вимоги на суму 6700грн., суд врахував сукупний дохід позивачки\~ та сина (соціальні допомоги та пенсії) на загальну суму 16000грн., відсутність доходу у відповідача, та захищеність вимоги у сумі 12000рн. На час розгляду справи за позовом про стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина, дохід позивача та сина [PERSON] складає в загальному сукупно близько 19 тисяч, а у разі вини конання відповідачем рішення суду від 08.10.2024р. такий дохід був би ще й з врахуванням щомісячної суми 6700грн. Проте, як на час звернення з даним позовом до суду у березні 2025р., так і на час ухвалення рішення суду, заборгованість по аліментних платежах зростає та складає станом на 29.05.2025р. понад 101 тисячі гривень. Суд зазначає, що чинний СК України передбачає, що позивач вправі звертатися до суду щодо стягнення пені за безпідставного та незаконного невиконання обов`язку батьком перед сином, яка стягується у розмірі 100% суми заборгованості і дана норма під час розгляду справи роз`яснювалась сторонам. Підсумовуючи вищевикладене та норми статтей глави 16 СК України, вимоги позову не підлягають до задоволення. На підставі ст. 198-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed