Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач вернувся до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок. У своїх вимогах посилався на те, що 01 листопада 2004 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач сплатила [PERSON] за вказаний будинок 25000 гривень про що вони склали договір купівлі-продажу у простій письмовій формі (розписку). При цьому позивачу передано ключі від будинку та правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач почала проживати у вказаному будинку разом сім`єю, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги де і проживає по теперішній час. При купівлі будинку позивач і продавець домовились оформити договір купівлі-продажу нотаріально після збору всіх необхідних документів. Але після фактичного укладання договору купівлі-продажу [PERSON] ухилявся від посвідчення договору купівлі-продажу нотаріально посилаючись на поганий стан здоров`я. Потім [INFO] [PERSON] помер внаслідок чого позивач втратила можливість посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу придбаного мною майна. Однак договір купівлі-продажу будинку між нею та [PERSON] було фактично укладено і його умови виконано, хоча і не додержано встановленої законом форми. На час подання позову спадкоємці після смерті [PERSON] позивачу не відомі. З посиланням на те, що сторони виконали усі умови договору, однак з об`єктивних причин вони втратили можливість нотаріально посвідчити правочин, відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України в позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 04.11.2004 року, укладений між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на спірне майно. Під час підготовки справи до судового розгляду було встановлено коло спадкоємців після смерті [PERSON] - власника спірного житлового будинку, який помер [INFO] . А саме, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його доньки [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] . Разом з тим [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Спадкоємцем після її смерті є її син - [PERSON] . У зв`язку\~із вищевикладеним\~ухвалою суду\~від 06.03.2025\~року залучено\~ [PERSON] ,\~проживає за\~адресою [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~проживає за\~адресою [ADDRESS] \~та [PERSON] ,\~проживає с.\~Новосафронівка,\~Миколаївського району,\~Миколаївської областіу якості співвідповідачів у справі за позовом [PERSON] до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. У подальшому було встановлено що [PERSON] [INFO] помер [INFO] , і єдиними\~спадкоємцем який\~прийняв після\~нього спадщину\~є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.08.2025 року відповідача [PERSON] \~було заміненона його правонаступника [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача Новоодеської міської ради Миколаївської області подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] був власником житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (у теперішній час [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданим виконкомом Новосафронівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 26.08.1991 року на підставі рішення Новоодеської районної ради Миколаївської області №103 від 23.06.1991 року, реєстраційною карткою вказаного свідоцтва, технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , виданими на ім`я [PERSON] , рішенням Новосафронівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №55 від 15.06.2017 року яким нумерацію будинку. Згідно розписки від 01.11.2004 року, [PERSON] продав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] за 25000 грн. та зобов`язався оформити договір купівлі-продажу квартири з нею у нотаріальному порядку до першого січня 2005 року. Фактичне і повне виконання правочину відбулося ще 01.11.2004 року і з того часу покупець (позивач) фактично вступила у свої права як власник вказаного житлового будинку і здійснювала ці права до цього часу, а саме позивач разом зі своєю сім`єю почала проживати у вказаному будинку, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги, проживає у вказаному будинку по теперішній час. Але після фактичного укладання договору купівлі-продажу [PERSON] ухилявся від посвідчення договору купівлі-продажу нотаріально посилаючись на поганий стан здоров`я, а у подальшому [INFO] [PERSON] помер. Таким чином сторонами втрачено можливість нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу через смерть продавця. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його доньки [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] . Разом з тим [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а спадкоємцем після її смерті є її син - [PERSON] Також [INFO] помер [PERSON] і єдиними спадкоємцем який прийняв після нього спадщину є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Вищевказані обставини спадкування прав продавця за спірним договором підтверджуються спадковими справами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які було витребувано судом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до правової позиції яка міститься у п. 61 постанови ВС від 26.09.2018 року у справі за № 910/21911/14, у разі застосування судом вищевказаних норм та визнання договору дійсним наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як встановлено судом на час складення вищевказаної розписки про укладення угоди про купівлю-продаж належного [PERSON] житлового будинку, між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, сплачено повну ціну за об`єкт купівлі-продажу згідно узгоджених сторонами умов, позивач почала фактично проживати у спірному будинку, тобто відбулося повне виконання договору, але можливість нотаріального посвідчення вказаної угоди про яку домовилися сторони була втрачена у зв`язку із смертю продавця. Отже, за вказаним договором, позивач набула право власності на вказаний житловий будинок, а тому наявні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу укладеного 01.11.2004 року між по позивачем та [PERSON] , спадкоємцями прав та обов`язків продавця є відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст.\~3\~ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 334\~ч.3\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Разом з тим Новоодеська міська рада Миколаївського району Миколаївської області не є належним відповідачем у цьому спорі, а відтак у задоволенні позову в частині вимог пред`явлених до неї слід відмовити. Приймаючи до уваги те, що при укладенні угоди сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне фактичне виконання договору, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково. За клопотанням позивача судові витрати слід покласти на неї.

Outcome: partial