Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся\~у суд\~з позовом\~до Перечинської\~міської ради\~Закарпатської областіз вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , на нерухоме майно 1/2 частину житлового будинку з господарськими і побутовими будовами і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. В обсяг спадкового майна входить нерухоме майно 1/2 частина житлового будинку з господарськими і побутовими будовами і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем після померлого за заповітом, який складено 24 листопада 1998 року, та прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства. Враховуючи те, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами, позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.\~ Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову. Разом із цим, просить суд розглянути справу в його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини четвертої статті 200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом установлені такі фактичні обставини. [PERSON] помер [INFO] у селі Ворочево Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 07. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 17 серпня 1999 року за місцем реєстрації виконкомом Ворочівської сільської ради. Позивач [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , що підтверджено рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2025 року (справа № 304/3309/24, провадження 2-о/304/40/2025). Вказане рішення набрало законної сили 10 червня 2025 року. Двадцять четвертого листопада 1998 року [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Ворочівської сільської ради Ганич Л.В., та зареєстрований в реєстрі № 20, за яким все своє майно, що належатиме йому на день його смерті, у тому числі належний йому житловий будинок з усіма господарськими побутовими будовами і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , заповів в рівних долях: своєму онукові [PERSON] та своїй онучці [PERSON] . З Виписки з погосподарської книги від 27 червня 2023 року за № 13, виданої старостою Ворочівського старостинського округу І.Кидорою, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований особовий рахунок номер об`єкта погосподарського обліку 174 в погосподарській книзі № 2 за 1991-1995 роки. Будинок побудований у 1961 році за адресою с. Ворочево, 169, після зміни поштової адреси: [ADDRESS] . Головою дворогосподарства та забудівником за вище згаданою адресою був [PERSON] , [INFO] . Покійний [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до присвоєння нової поштової адреси: [ADDRESS] , де згідно із записом у погосподарській книзі № 2 особ.рах. № [NUMBER] разом з ним також були зареєстровані та постійно проживали: син [PERSON] , [INFO] ; жінка сина [PERSON] , [INFO] ; внук [PERSON] , [INFO] та внучка [PERSON] , [INFO] , про що свідчать довідка виконавчого комітету Перечинської міської ради № 81 від 07 квітня 2021 року та довідка відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 82 від 29 травня 2023 року. Повідомленням в.\~о.\~завідувач Перечинської\~державної нотаріальної\~контори Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~Броді К.С.\~№ 111/01-16\~від 18\~липня 2025\~року повідомила\~суд,\~що за померлим [INFO] [PERSON] спадкова справа не заведена.\~ З Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено суб`єктом господарювання [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 003620), встановлено, що станом на 10 листопада 2021 року за вказаною адресою розташовано житловий будинок, вбиральню, господарську будівлю, три сараї, навіс, огорожу. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Михалко В.П. Однак остання постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON] , оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на житловий будинок ( [ADDRESS] ). Разом із цим, нотаріус указала на те, що позивачу необхідно звернутись до суду для визнання права власності на майно в порядку спадкування. Наведені фактичні обставини дають підстави встановити зміст спірних правовідносин у цій цивільній справі: визнання права власності на спадкове майно житловий будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] . \~ Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд уважає за необхідне застосувати до цих правовідносин норми ЦК УРСР. Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР). Відповідно до ч. 1 ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548, ст. 525 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Оскільки позивач [PERSON] та його сестра [PERSON] як спадкоємці за заповітом, протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, так як були зареєстровані та проживали у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися, тому вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2). Встановлено, що заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2025 року (справа № 304/2964/23, провадження 2 /304/68/2025) визнано за\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~заповітом за\~спадкодавцем [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~на 1/2\~частину житлового\~будинку з\~належними \~до \~нього \~господарськими \~будовами \~та \~спорудами \~ [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 25 серпня 2025 року. Статтями 15, 16\~ЦК України, статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом із цим, суд звертає увагу, що в цих конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку за заповітом, але оформити своє право на спірний житловий будинок не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок не порушує права та законні інтереси інших осіб. З цих підстав,

Outcome: approved