Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заподіяної шкоди в порядку регресу в розмірі 161 900 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 23.06.2024 о 16-15 год в м.Прилуки на перехресті нерівнозначних доріг вул.Європейська-Гімназична, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «NissanRogueSport», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядні дорозі, не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі вул.Європейська, у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.07.2024 [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст.124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Потерпіла сторона повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала усі передбачені\~ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон № 961-IV) документи, зокрема, заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі у розмірі 160 000 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склала 161 900 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 161\~900 грн. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.08.2025 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08.09.2025 від представника відповідача адвоката Шевчука С.П. надійшов відзив на позовну заяву та заява про заміну первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів ФОП [PERSON] та ТОВ «Оренда авто Україна». Позовні вимоги не визнає з тих підстав, що 21.06.2024 між [PERSON] та ФОП [PERSON] , та ТОВ «Оренда авто Україна» було укладено Договір прокату №2056. Згідно Договору прокату ФОП [PERSON] передав, а відповідач прийняла у строкове платне користування автомобіль «Nissan Rogue Sport», державний номер [NUMBER] , а саме з 13 год 21.06.2024 по 13 год 25.06.2024 включно. Також, згідно п. п. 4.4 Договору прокату відповідачем, при укладенні договору, було внесено заставу в розмірі 48 000,00 грн. Розділом 7 Договору оренди передбачено передача ризику страхування, а саме п.7.2 Договору оренди «З метою запобігання настанню негативних наслідків (збитків) внаслідок пошкодження, знищення або втрати ТЗ Наймодавець укладає відповідний договір страхування, страхує ТЗ на весь період дії даного договору. Таким чином, згідно умов Договору прокату з метою уникнення негативних наслідків та збитків всі ризики, в тому числі на випадок дорожньо-транспортнох пригод, відповідальність відповідача по пошкодженнях третім особам підлягали обов`язковому страхуванню на весь період договору прокату, а саме з 13 год 21.06.2024 по 13 год 25.06.2024 включно. Також п.7.2 Договору прокату чітко визначено обов`язок ФОП [PERSON] та ТОВ «Оренда авто Україна» як наймодавців укласти відповідний договір страхування. Зазначене свідчить, що ФОП [PERSON] та ТОВ «Оренда авто Україна» було не виконано та не дотримано вимог п. 7.2 Договору прокату, порушено норми ст.629 ЦК України та передано в користування в порушення умов Договору прокату незастрахований автомобіль, що в подальшому призвело до недотримання умов ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відсутності відшкодувань потерпілій стороні матеріальних збитків. Таким чином відповідач не порушувала вимог закону ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач не є власником транспортного засобу та не зобов`язана була застраховувати цивільно-правову відповідальність за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обґрунтування заяви про заміну відповідача зазначає, що саме вони є належними відповідачами та повинні нести повну відповідальність за відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП, оскільки вони не дотрималися та не виконали умови договору прокату, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] щодо укладення договору страхування транспортного засобу на період дії договору. 08.09.2025 позивач подав відповідь на відзив. Щодо клопотання представника відповідача адвоката Шевчука С.П. про заміну первісного відповідача зазначає, що саме відповідач [PERSON] є відповідальною за завдання шкоди внаслідок ДТП та зобов`язана відшкодувати позивачу витрати пов`язані з регламентною виплатою. Заявляючи таке клопотання відповідач намагається перекласти свою відповідальність за відшкодування завданої шкоди при ДТП на наймодавця. 16.09.2025 від представника відповідача адвоката Шевчука С.П. надійли заперечення на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до таких висновків. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.07.2024 по справі №742/3934/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Згідно постанови, [PERSON] 23.06.2024 о 16-15 год в м.Прилуки на перехресті нерівнозначних доріг вул.Європейська-Гімназична, керуючи автомобілем «NissanRogueSport», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядні дорозі, не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі вул.Європейська, у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушила п.16.11 ПДР, спричинивши пошкодження вказаних автомобілів (а.с.8). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не потребує доведенню. У звязку з відсутністю полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водія автомобіля «NissanRogueSport», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулася як власник транспортного засобу марки «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER] , до позивача із повідомленням про ДТП та із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 23.06.2024 за участі транспортного засобу відповідача (а.с. 6-7). Відповідно до звіту № 033/24 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 15.07.2024, проведеного експертом-автотоварознавцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного знову, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу становить 588\~945,44 грн, з урахуванням ПДВ на запасні частини. У відповідності до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі\~Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.35.1. ст.35 вищевказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. За правилами ст.22 даного Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону № 961-IV, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 160 000 грн, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією платіжної інструкції №925623 від 30.08.2024. Крім того, згідно платіжної інструкції № 914878 від 29.07.2024 МТСБУ здійснено оплату послуг експерта у сумі 1900 грн (а.с.18). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. МТСБУ направило [PERSON] листа з вимогою про компенсацію понесених витрат у добровільному порядку. Однак, відповідач їх в добровільному порядку не відшкодувала. Нормами ст.11 ЦК України регламентовано виникнення цивільних прав та обовязків із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами у справі, останні регулюються спеціальними нормами, а саме, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. За приписами ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобовязання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що предявив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.38.2.1 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Представник відповідача\~заперечував проти\~позову,\~посилаючись на\~те,\~позивачем невірно\~визначено відповідача\~та просив\~замінити первісного\~відповідача на належних відповідачів ФОП [PERSON] та ТОВ «Оренда авто Україна». Так, позивач вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до винної особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. Предявлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обовязком суду, який виконується під час розгляду справи Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Згідно п. 21.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на дату скоєння ДТП, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у п. 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху). Нормами ст.1 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проаналізувавши вищевикладене, а також встановивши, що відповідач є винною особою в ДТП, суд дійшов висновку, що [PERSON] є належним відповідачем. Відповідачем не\~надано суду\~доказів на\~підтвердження того,\~що на\~дату скоєння\~ДТП вона\~мала чинний\~договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, підлягає задоволенню. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 3028 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved