Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати накази Пустомитівського ліцею №1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області: від 19.04.2022 №2к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] »; від 29.04.2022 №4к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] »; від 12.05.2022 №15-к/тр «Про звільнення з роботи заступника директора НВР [PERSON] »; поновити [PERSON] на посаді заступника директора з НВР в Пустомитівському ліцеї №1 Пустомитівської міської ради з 12.05.2022 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, із врахуванням збільшених позовних вимог визнати протиправним та скасувати накази Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради Львівської області: від 19.04.2022 № 2к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] у вигляді догани»; від 29.04.2022 № 4к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] у вигляді догани»; від 12.05.2022 № 15 «Про звільнення з роботи заступника директора з НВР [PERSON] »: від 18.05.2022 N?19-к/тр «Про звільнення з роботи заступника директора з НВР [PERSON] »; поновити [PERSON] на посаді заступника директора з НВР в Пустомитівському ліцеї № l Пустомитівської міської ради з 18.05.2022 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначає, що 12.05.2022 року директором Пустомитівського ліцею №1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області видано наказ № 15-к/тр «Про звільнення з роботи заступника директора НВР [PERSON] », яким позивача звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України - за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. У наказі про звільнення як підставу вказано: накази № 2к/тм від 19.04.2022 та № 4к/тм від 29.04.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; акти № 10-26 комісії про відсутність позивача на робочому місці в період з 20.04.2022 по 12.05.2022. Разом з тим, позивач наголошує, що з наказами № 2к/тм від 19.04.2022 та № 4к/тм від 29.04.2022 її не ознайомлювали, копій не надавали, вимоги надати пояснення щодо нібито допущених порушень не висувалися. Про існування цих документів їй стало відомо лише після отримання наказу про звільнення. Це є грубим порушенням процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбаченої ст. 149 КЗпП України. Позивач вважає, що відповідачем фактично підмінено поняття «робоче місце» та «місце виконання трудових обов`язків». На підтвердження цього зазначає, що в період з 20.04.2022 по 12.05.2022 вона виконувала посадові обов`язки дистанційно із застосуванням інформаційно-комунікаційних технологій, проводила методичні наради, здійснювала контроль освітнього процесу, що можуть підтвердити учасники відповідних заходів. Згідно зі ст. 60-2 КЗпП України дистанційна робота є формою організації праці, яка передбачає виконання працівником роботи поза приміщеннями роботодавця. Таке регулювання є особливо актуальним з урахуванням умов воєнного стану та положень Закону України № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який має пріоритет у застосуванні порівняно з іншими нормами трудового законодавства. Отже, відсутність працівника на території ліцею не може вважатися прогулом чи систематичним невиконанням обов`язків, якщо робота фактично виконувалася дистанційно. Верховний Суд у постанові від 09.11.2021 у справі № 235/5659/20 наголосив, що для визнання відсутності працівника прогулом необхідно встановити не лише сам факт відсутності, а й з`ясувати поважність причин. У даній справі роботодавцем цього зроблено не було. Крім того, письмові пояснення працівника перед застосуванням дисциплінарного стягнення є важливою гарантією проти зловживань роботодавця. Ненадання такої можливості працівнику є істотним порушенням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності. З огляду на наведене позивач вважає, що наказ про звільнення від 12.05.2022 № 15-к/тр є незаконним, оскільки: дисциплінарні стягнення, на які послався роботодавець, були накладені з порушенням процедури, встановленої законодавством; фактичних підстав для кваліфікації дій працівника як прогулу не було, адже трудові обов`язки виконувалися дистанційно; відсутня належна правова оцінка поважності причин відсутності на робочому місці; порушено гарантії, передбачені трудовим законодавством, зокрема ст. 149 КЗпП України. У зв`язку з незаконним звільненням позивач також вважає за необхідне стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до ст. 235 КЗпП України, а також оплату за затримку розрахунку при звільненні згідно зі ст. 117 КЗпП України. Правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, підтверджують, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є заробітною платою, право на яку виникає у працівника, незаконно позбавленого можливості працювати. Таким чином, позивач дійшла висновку, що наказ № 15-к/тр від 12.05.2022 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а її права як працівника - поновленню. Із врахуванням вищенаведеного просить позов задоволити. 09.02.2023 року представником відповідача Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області - адвокатом Буловчак Х. Р. подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у позові повністю, обґрунтовуючи це тим, що позивач була звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, передбачених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою для звільнення стали неодноразові факти відсутності позивачки на робочому місці упродовж квітня-травня 2022 року, які документально зафіксовані комісією ліцею актами № 1-29. Щодо робочого режиму та «дистанційної роботи» наголошує, що дистанційна форма навчання для учнів була запроваджена наказом від 09.03.2022 року, виданим самою позивачкою як в.о. директора. При цьому наказом прямо визначалося, що дистанційна форма роботи не поширюється на адміністративно-педагогічний персонал, для якого неможливо забезпечити контроль і облік проведеної роботи. Тому позивач не мала законних підстав самостійно встановлювати собі «дистанційну роботу» і зобов`язана була перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку. Щодо обов`язку перебувати на роботі, то відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку (затверджених 17.01.2020 року) робочий день заступника директора з НВР триває з 8:30 до 17:00. Позивач ознайомлена з цими правилами, що підтверджується її особистим підписом. Незважаючи на це, починаючи з 07.04.2022 року, вона систематично була відсутня на робочому місці без повідомлення керівництва про причини. Також звертає увагу суду на те, що упродовж квітня 2022 року комісією ліцею складено понад 20 актів про відсутність позивачки на робочому місці. Їй неодноразово надсилалися листи та накази з вимогою пояснити причини відсутності, однак [PERSON] або не реагувала, або відповідала в образливій і неконструктивній формі. Крім того, вона відмовлялася від ознайомлення з наказами про відмову у дистанційній роботі (№ 20-о від 14.04.2022 та № 28-о від 19.04.2022), що зафіксовано відповідними актами. Щодо дисциплінарних стягнень, вказує, що за порушення трудової дисципліни позивачці було оголошено догани наказами № 2-к/тм від 19.04.2022 та № 4-к/тм від 29.04.2022. Після накладення двох дисциплінарних стягнень відсутність позивачки на роботі продовжувалася, що свідчить про систематичність порушень. Це і стало підставою для звільнення наказом № 15-к/тр від 12.05.2022 року. Представник відповідача зазначає, що навіть під час дистанційних уроків, які позивачка мала проводити як вчитель біології, вона часто була відсутня на робочому місці, не виконувала організаційні та управлінські функції заступника директора, не брала участі у засіданнях педагогічної ради, не забезпечувала контроль за освітнім процесом. Внаслідок її поведінки була дезорганізована робота ліцею, що підтверджується численними доповідними записками педагогічних працівників. Наказ про звільнення був виданий у межах компетенції директора, з дотриманням процедури, передбаченої ст. 147-149 та ст. 40 КЗпП України. Позивач не надала жодних належних доказів, що її відсутність на роботі мала поважні причини або що вона виконувала свої посадові обов`язки у повному обсязі. Її твердження про дистанційну роботу не відповідають дійсності, оскільки жоден наказ про переведення її на дистанційний режим не видавався, а її заяви були розглянуті та відхилені. З огляду на наведене, адвокат вважає, що звільнення позивача здійснене правомірно, з дотриманням норм трудового законодавства, та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 07.12.2023 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Тимчишином Т. М. подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати протиправним та скасувати накази Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради Львівської області: від 19.04.2022 № 2к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] у вигляді догани»; від 29.04.2022 № 4к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] у вигляді догани»; від 12.05.2022 № 15 «Про звільнення з роботи заступника директора з НВР [PERSON] »: від 18.05.2022 N?19-к/тр «Про звільнення з роботи заступника директора з НВР [PERSON] »; поновити [PERSON] на посаді заступника директора з НВР в Пустомитівському ліцеї № l Пустомитівської міської ради з 18.05.2022 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, яка була прийнята судом. 04.03.2024 року на адресу суду уповноваженим представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області - Серняком О. В. подано письмові пояснення, згідно яких з матеріалів справи та письмових доказів, долучених сторонами, вбачається, що позивачка з 07.04.2022 по 18.05.2022 систематично порушувала трудову дисципліну, не виконувала посадові обов`язки без поважних причин, про що свідчать численні доповідні записки, акти комісії, накази про оголошення доган та простою з вини працівника. Первинний наказ про звільнення від 12.05.2022 № 15-к/тр у трудовій книжці позивачки був визнаний недійсним через те, що з 13.05.2022 по 17.05.2022 вона перебувала на лікарняному. Наказом № 18-к/тр від 17.05.2022 її поновлено на попередній роботі. Після завершення лікарняного позивачка мала приступити до виконання обов`язків 18.05.2022, однак у цей день на робочому місці була відсутня без поважних причин, що підтверджено доповідною запискою заступника директора та актом комісії № 27 від 18.05.2022. У зв`язку з цим наказом № 20-к/тр від 18.05.2022 було оголошено простій з вини працівника, а наказом № 19-к/тр від 18.05.2022 позивачку повторно звільнено за систематичне невиконання посадових обов`язків відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 03.05.2022 року під час засідання депутатської комісії Пустомитівської міської ради з питань освіти позивачку було ознайомлено з наказами № 2-к/тм від 19.04.2022 та № 4-к/тм від 29.04.2022 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. [PERSON] відмовилася від підпису, про що складено відповідний акт від 03.05.2022. Пояснення підкреслюють, що під систематичним невиконанням розуміється повторне порушення після застосування дисциплінарних стягнень, яке не дало позитивних наслідків. У даному випадку до позивачки неодноразово застосовувалися заходи дисциплінарного впливу, однак вона продовжувала прогулювати та не виконувати посадові обов`язки. Представник третьої особи посилається на п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно з яким трудовий договір може бути розірваний у випадку систематичного невиконання без поважних причин обов`язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися дисциплінарні стягнення. Згідно зі ст. 147-149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення - догана або звільнення. У даній справі саме звільнення було застосовано як крайній захід після неодноразових доган та актів про прогули. Наведено також правові позиції Верховного Суду (постанова від 30.06.2020 у справі № 221/450/18), де визначено умови правомірного звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Враховуючи вищенаведене, уповноважений представник Пустомитівської міської ради вважає, що звільнення [PERSON] було здійснене правомірно, з дотриманням норм КЗпП України та у зв`язку із систематичним невиконанням нею посадових обов`язків без поважних причин. Тому позовні вимоги про поновлення на роботі та скасування наказів про звільнення є необґрунтованими. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить такі задоволити, з підстав наведених у позовній заяві. Зазначила, що накази про накладення дисциплінарних стягнень і накази про звільнення були видані з грубим порушенням норм трудового законодавства, без її ознайомлення та без надання можливості надати письмові пояснення. Підкреслила, що у період з квітня по травень 2022 року виконувала свої обов`язки дистанційно із застосуванням інформаційно-комунікаційних технологій, проводила методичні наради та здійснювала контроль освітнього процесу. Наголосила, що її колеги, допитані у судовому засіданні як свідки, підтвердили сумлінне виконання нею посадових обов`язків, належну організацію освітнього процесу та відсутність у їхній роботі збоїв, пов`язаних з її діяльністю. Вважає, що її звільнення мало виключно упереджений та необґрунтований характер, у зв`язку з чим просить скасувати всі спірні накази, поновити її на посаді заступника директора з НВР та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник позивача - адвокат Тимчишин Т. М. в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх збільшення, підтримав у повному обсязі. Пояснив, що відповідачем було порушено передбачену ст. 147-149 КЗпП України процедуру притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, а також положення ст. 60-2 КЗпП України та Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які дозволяють застосовувати дистанційну форму організації праці. Звернув увагу на те, що відсутність наказу про переведення працівника на дистанційну роботу не є підставою вважати, що вона не виконувала своїх обов`язків, оскільки фактичні докази підтверджують протилежне. Також послався на практику Верховного Суду щодо гарантій дотримання процедури звільнення та необхідності врахування поважності причин відсутності працівника. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Буловчак Х. Р. у судовому засіданні проти позову заперечила та просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свою позицію обґрунтовувала аналогічно викладеному у відзиві на позовну заяву. Пояснила, що позивач систематично порушувала трудову дисципліну, була відсутня на робочому місці без поважних причин, що підтверджується численними актами та доповідними записками, які наявні в матеріалах даної цивільної справи. Наголосила, що наказом, виданим самою позивачкою як в.о. директора, дистанційна форма навчання поширювалася лише на здобувачів освіти, а адміністративно-педагогічні працівники були зобов`язані працювати на робочих місцях. Оскільки позивач продовжувала не виконувати посадові обов`язки навіть після накладення дисциплінарних стягнень, директор ліцею правомірно застосував до неї крайній захід - звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Уповноважений представник Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 ЦК України). За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 вказаної статті Кодексу). Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України визначено випадки, у яких сторона звільняється від доказування обставин, на які посилається. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Правовідносини, що виникли між сторонами, є трудовими і врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі -КЗпП України). Відповідно до статті до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до статті 232 КЗпП України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] , була прийнята на роботу до Пустомитівської ЗОШ №1 І-ІІІ ступенів відповідно до Наказу № 200-к від 23.08.2013року на посаду заступника директора школи з навчально-виховної роботи. Відповідно до Наказу відділу освіти Пустомитівської РДА № 281 від 17.08.2017р. Пустомитівська загальноосвітня школа № 1 І-ІІІ ступенів перейменована на Опорний заклад «Пустомитівська загальноосвітня школа № 1 І-ІІІ ступенів» Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до Рішення сесії Пустомитівської ради № 809 від 25.02.2020 року Опорний заклад «Пустомитівська загальноосвітня школа № 1 І-ІІІ ступенів» Пустомитівського району Львівської області перейменовано на Комунальний заклад Пустомитівської районної ради «Опорний заклад. Пустомитівський заклад загальної середньої освіти № 1 І-ІІІ ступенів» Пустомитівського району Львівської області. Рішенням сесії Пустомитівського міської ради № 14 від 24.12.2020 року Комунальний заклад Пустомитівської районної ради «Опорний заклад. Пустомитівський заклад загальної середньої освіти № 1 І-ІІІ ступенів» Пустомитівського району Львівської області перейменовано на «Опорний заклад Пустомитівський заклад загальної середньої освіти № 1 І-ІІІ ступенів» Пустомитівської міської ради. Рішенням Пустомитівської міської ради № 154 від 23.12.2021року заклад перейменовано у Пустомитівський ліцей № 1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області. Судом досліджено Правила внутрішнього трудового розпорядку Опорного закладу «Пустомитівська ЗОШ №1 І-ІІІ ступенів» затверджених 17.01.2020 року. Згідно п.1 розділу V «Робочий час і його використання» вище згаданих правил для заступника директора з навчально-виховної роботи встановлено наступний режим роботи: з понеділка по п`ятницю початок роботи 8.30год - закінчення роботи - 17.00год. Позивачка з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлена, що підтверджується її підписом під записом № 32 сторінки 9 Правил та свідчить про її обізнаність з режимом роботи у Пустомитівському ліцеї № 1 Львівського району Львівської області. Відповідно до Наказу № 01-30 від 09.03.2022 року виданим в.о. директора [PERSON] про організацію навчання у воєнний час, яким відповідно до листа Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації від03.03.2022року № 02-01/08/555 та наказу Відділу освіти Пустомитівської міської ради від 09.03.2022 № 29, зважаючи на введений воєнний стан в Україні, з метою організації ефективного освітнього процесу у ліцеї наказом встановлено: 1. Продовжити до 18 березня 2022 року канікули для 1-6 класів. 2 Перевести на навчання у дистанційній формі з 14 березня 2022 року учнів 7-11класів. 3. Класним керівникам 1-11 класів: 3.1. Проінформувати учнів із сімей вимушених переселенців, які тимчасово проживають на території Пустомитівської міської ради про можливість долучитися до навчання у ліцеї; 3.2. залучити до дистанційної форми навчання учнів нашого ліцею, які перебувають за кордоном. 4. Відповідальність за проведення дистанційної форми навчання, моніторингу результатів роботи педагогічних працівників, що працюють дистанційно та не запроваджувати дистанційну роботу для працівників, щодо яких неможливо забезпечити контроль та облік проведеної роботи залишаю за собою. Доповідною запискою від 07.04.2022 директора Ліцею було повідомлено про відсутність 07.04.2022року з невідомих причин на робочому місці та в приміщені Пустомитівського ліцею № 1 заступника директора з НВР [PERSON] . На підставі даної доповідної записки заступника директора Ліцею [PERSON] було створено комісію щодо з`ясування причин відсутності заступника директора (відповідно до Наказу від 07.04.2022 № 7-о) та складено Акт № 1 комісії щодо відсутності на робочому місці та в установі заступника директора з НВР [PERSON]., згідно якого було встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 07.04.2022р (четвер) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, повинна була проводити другий урок за порядком урок в дистанційній формі у 9Б класі з предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5011 класів другий урок завершується о 10:10. Комісією починаючи від 11:00 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON]. керівництво установи не повідомила». За результатами роботи комісії директором Ліцею було прийнято Наказ від 07.04.2022 № 8-о , яким заступник директора Пустомитівського ліцею № 1 - [PERSON]. зобов`язана повідомити директора Ліцею в разі неявки на робочому місці та в установі заступника директора з НВР [PERSON]. 08.04.2022року. Про причини відсутності на робочому місці 07.04.2022року Позивачка не повідомила. 08.04.2022р доповідною запискою заступником директора Ліцею - [PERSON] було повідомлено директора Ліцею про відсутність з невідомих причин на робочому місці та в приміщені Ліцею протягом 08.04.2022року заступника директора з НВР [PERSON] . Також було складено Акт № 2 від 08.04.2022 яким встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 08.04.2022 (п`ятниця) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, не повинна була проводити уроки. Змін в розкладі на цей день не було. Комісією, починаючи від 08.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 11.04.2022року аналогічною вище описаної, доповідною запискою було повідомлено директора ліцею про відсутність 11.04.2022 з невідомих причин на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. Актом № 3 від 11.04.2022р. встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 11.04.2022 (понеділок) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, не повинна була проводити уроки. Змін в розкладі на цей день не було. Комісією, починаючи від 08.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 12.04.2022року доповідною запискою знову ж таки повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. Актом № 4 від 12.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 12.04.2022 (вівторок) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, повинна була проводити перші три уроки за порядком в дистанційній формі у 6Б, 6В та 6А класах із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 11:15. Комісією, починаючи від 12.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 13.04.2022 доповідною запискою знову ж таки повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. Актом № 5 від 13.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 13.04.2022 (середа) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, повинна була проводити перші три та п`ятий уроки за порядком в дистанційній формі у 6Б, 6А, 9Б та 6В класах із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 13:15. Комісією, починаючи від 14.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 13.04.2022року за вхідним номером 64 [PERSON] довела до відома директора Ліцею про те, що з 07.03.2022року буде перебувати на дистанційній формі роботи, усі посадові обов`язки буде виконувати у повному обсязі та додаткових технічних засобів для дистанційної роботи не потрібно. У судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечувала, що дійсно у період з 07.04.2022 по 13.04.2022 року вважає, що мала право працювати дистанційно та проводила уроки онлайн. Заява від 13.04.2022 була розглянута відповідачем та 14.04.2022 року було винесено Наказ № 20-о від 14.04.2022 року про відмову у дистанційній формі роботи заступнику директора з НВР [PERSON] , з яким було ознайомлено позивача шляхом направлення Наказу рекомендованим листом та на електронну адресу, а також додатково повідомлено у телефонному режимі про відмову у дистанційній формі роботи. Відповідно до Акту № 1 від 14.01.2022 комісії щодо відмови від ознайомлення з наказом № 20-о від 14.04.2022 «Про відмову у дистанційній формі роботи заступнику директора з НВР [PERSON] », [PERSON] відмовилася ознайомитися з даним наказом. 14.04.2022 р. доповідною запискою директора Ліцею повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 6 від 14.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 14.04.2022 (четвер) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, повинна була проводити перші три та п`ятий уроки за порядком в дистанційній формі у 9Б класі із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 10:10. Комісією, починаючи від 11.00 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 14.04.2022року на поштову адресу цінним листом та електронну адресу [PERSON] було направлено листа, яким відповідач просив письмово пояснити до 18.04.2022 року причину своєї відсутності на робочому місці, як заступника директора з НВР в кабінеті [NUMBER] та в установі Пустомитівського ліцею №1. Також даним листом було повідомлено позивача про те, що неявка на роботу у продовж 07, 08, 11,12,13 квітня 2022року було зафіксовано актами комісії щодо з`ясування причин відсутності на робочому місці заступника директора з НВР, та направлено додатками до листа копії вище згаданих Актів. Однак, позивачка проігнорувала даний лист та не надала пояснень щодо відсутності її на робочому місці впродовж 07, 08, 11, 12, 13 квітня 2022 року. На електронну адресу позивачка 18.04.2022 року повідомила: «…Не ганьбіть себе ще більше! Ви були особисто повідомлені про причини переходу на дистанційну форму роботи! Хоча брехня у вічі і прикриття хамства паперами, це ваша відмінна риса!». 15.04.2022 р. доповідною запискою заступником директора Ліцею - [PERSON] було повідомлено директора Ліцею про відсутність з невідомих причин на робочому місці та в приміщені Ліцею протягом 15.04.2022року заступника директора з НВР [PERSON] . Також було складено Акт № 7 від 15.04.2022 яким встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 15.04.2022 (п`ятниця) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, не повинна була проводити уроки. Змін в розкладі на цей день не було. Комісією, починаючи від 08.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 18.04.2022 р. доповідною запискою заступником директора Ліцею [PERSON] було повідомлено директора Ліцею про відсутність з невідомих причин на робочому місці та в приміщені Ліцею протягом 18.04.2022 року заступника директора з НВР [PERSON] . Також було складено Акт № 8 від 18.04.2022 яким встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 18.04.2022 (понеділок) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, не повинна була проводити уроки. Змін в розкладі на цей день не було. Комісією, починаючи від 08.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 19.04.2022 року доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 9 від 19.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 13.04.2022 (середа) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, повинна була проводити перші три уроки за порядком в дистанційній формі у 6Б, 6В та 6А класах із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 11:15. Комісією, починаючи від 12.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Із свідчень свідка [PERSON] встановлено, що 19.04.2022 року приблизно о 13:50 [PERSON] зайшла в приміщення ліцею та в робочий кабінет № [NUMBER], який було опечатаний комісією створеною відділом освіти Пустомитівської місткої ради. На прохання [PERSON] технічні працівники [PERSON] та [PERSON] допомогли перенести 4 коробки з [NUMBER] кабінету до авто п. [PERSON]. Також, [PERSON] зайшла до кабінету секретаря та написала інформаційне повідомлення адресоване начальнику освіти Пустомитівської міської ради Н.Когут та [PERSON] , що вона - [PERSON] буде перебувати на дистанційній формі роботи з 07.04.2022 року. Дата інформаційного звернення 07.04.2022 зареєстрована за вхідним номером 71 від 19.04.2022 року. Приблизно о 14:30 [PERSON] покинула приміщення ліцею і до кінця робочого дня не появлялася. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила. У межах роботи комісії за результатами якої було складено вище описаний Акт № 9 працівницею [PERSON] було написано пояснюючу записку на підтвердження фактів викладених у Акті. За результатами розгляду заяви [PERSON] , якою остання доводила до відома директора Ліцею та відділ освіти Пустомитівської МР про перебування з 07.04 2022року на дистанційній формі роботи за вхідним номером 71 від 19.04.2022року Відповідачем було видано Наказ № 28-о від 19.04.2022року про відмову у дистанційній формі роботи заступнику директора з НВР [PERSON] . Відповідно до Акту № 2 від 19.04.2022 заступник директора з НВР [PERSON] відмовилася ознайомитися із Наказом № 28-о від 19.04.2022. 19.04.2022 р. Пустомитівський ліцей №1 було винесено Наказ № 2-к/тм про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] відповідно до ст. ст. 147-149 КЗпП України за неналежне виконання службових обов`язків та оголошено догану заступнику директора з навчально-виховної роботи [PERSON] . Даний наказ було направлено для ознайомлення [PERSON] цінним листом та електронною поштою. Позивач, ставлячи у позові позовні вимоги про скасування наказу про оголошення догани, жодним чином не мотивувала, у чому полягає незаконність наказів. 20.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 10 від 20.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 20.04.2022 (середа) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, повинна була проводити перші три та п`ятий уроки за порядком в дистанційній формі у 6Б, 6А, 9Б та 6В класах із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 13:15. Комісією, починаючи від 14.30 до 17:00, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою: м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 21.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 11 від 21.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 21.04.2022 (четвер) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, повинна була проводити другий за порядком урок в дистанційній формі у 9Б класі із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 10:10. Комісією, починаючи від 11.00 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 22.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 12 від 22.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 22.04.2022 (п`ятниця) заступник директора з НВР [PERSON] , як вчитель, не повинна була проводити уроки. Змін в розкладі на цей день не було. Комісією, починаючи від 08.30 до 17:00, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою: м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 25.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 13 від 25.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 25.04.2022 (понеділок) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, не повинна була проводити уроки. Змін в розкладі на цей день не було. Комісією, починаючи від 08.30 до 17:00, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 26.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 14 від 26.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 26.04.2022 (вівторок) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, повинна була проводити перші три уроки за порядком в дистанційній формі у 6Б, 6В та 6А класах із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11 класів третій урок завершується о 11:15. Комісією, починаючи від 12.30 до 17:30, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 26.04.2022 р. було складено Акт про невиконання заступником директора з НВР [PERSON] своїх функціональних обов`язків. Оскільки, 26.04.2022 року [PERSON] як заступник директора з НВР мала бути присутня на засіданні педагогічної рад, на якій остання у межах своїх трудових обов`язків та згідно з порядку денного повідомляти про підсумкове оцінювання, про проведення учнів на наступний навчальний рік і видачу документів про здобуття освіти, про результати атестації 2022року.Про засідання педагогічної рази та про план порядку денного, а також щодо необхідності доповіді за запитаннями [PERSON] була завчасно повідомлена. 27.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 15 від 27.04.2022 комісією встановлено: «…проаналізувавши розклад уроків, комісія з`ясувала, що 27.04.2022 (середа) заступник директора з НВР [PERSON]., як вчитель, повинна була проводити перші три та п`ятий за порядком уроки в дистанційній формі у 9Б класі із предмету біології. Змін в розкладі на цей день не було. За графіком проведення занять для 5-11класів третій урок завершується о 13:15. Комісією, починаючи від 14.30 до 17:00, не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON]. в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON]. керівництво установи не повідомила». 27.04.2022 року Пустомитівським ліцей № 1 направив лист на поштову та електронну адресу позивачки, яким вкотре було висловлено прохання до [PERSON] пояснити причини своєї відсутності на робочому місці та причини не виконання своїх посадових обов`язків як заступника директора з НВР. Судом досліджено витяг з електронної пошти відповідача від 28.04.2022року на електронну адресу Ліцею надійшов лист позивачки такого змісту: «…Слава Україні! Вимоги щодо перебування на робочому місці з боку керівництва у воєнний час є незаконним! Всі законодавчі роз`яснення розміщені на сайті МОН! Заяву щодо переходу на дистанційну роботу я надала вчасно. Будь які орфографічні неточності до уваги братися не можуть і у суді будуть розглядатися, як упереджене ставлення з боку заангажованого і некомпетентного керівника! Також, залишаю за собою право звернутися у МОН на гарячу лінію, щодо блокування доступу до мого робочого кабінету, та неправомірних дій особи, яка позиціонує себе керівником! Смерть ворогам!»…. 28.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 16 від 28.04.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 12:30 вона зайшла в ліцей, побула декілька хвилин і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 29.04.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 17 від 29.04.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 12:00 вона зайшла в ліцей, побула декілька хвилин і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». Листом № 36 від 29.04.2022року відповідач звернувся до [PERSON] з проханням пояснити причини відсутності на робочому місці, а також направлено складені накази та акти щодо відсутності на робочому місці, відмову у дистанційні роботі. Позивач вказує у судовому засіданні що її належним чином не було повідомлено про складання вище вказаних Актів про відсутність на робочому місці, та не запрошували на засідання комісії з питань з`ясування причин відсутності на робочому місці за адресою Ліцею № 1, та жодних повідомлень не отримувала. В той час суд з`ясував що номер телефону який зазначений самою позивачкою у позові [NUMBER] є єдиним контактним телефоном на який телефонував директор Ліцею № 1 [PERSON] та направляв повідомлення, а також позивачка користувалася електронною адресою [INFO] . 29.04.2022 р. Пустомитівський ліцей №1 було винесено Наказ № 4-к/тм про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] відповідно до ст. ст. 147-149 КЗпП України за неналежне виконання службових обов`язків та оголошено догану заступнику директора з навчально-виховної роботи [PERSON] . Даний наказ було направлено для ознайомлення [PERSON] цінним листом та електронною поштою за адресою [INFO] . Окрім того, судом встановлено, що Пустомитівський ліцей №1 надіслав Листа від 29.04.2022 року № 37 начальнику відділу освіти Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області п. Надії Когут з проханням посприяти у вирішенні ситуації пов`язаної з [PERSON] заступника директора з НВР щодо привласнення майна ліцею, відсутність на робочому місці, невиконання посадових обов`язків суттєво ускладнює роботу закладу освіти, підриває авторитет ліцею, негативно впливає на трудову дисципліну. 02.05.2022 р. доповідною запискою знову ж таки повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 18 від 02.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 11:47 вона зайшла в ліцей, побула декілька хвилин і покинула його. Під час перебування з нею на коридорі ліцею зустрівся директор і запропонував письмово пояснити причину систематичної відсутності на роботі та невиконання посадових обов`язків, [PERSON] відмовилася надавати письмові пояснення. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 02.05.2022 р. було винесено Наказ № 13-к/тр про оголошення простою з вини працівника, яким відповідно до ст. 113 КЗпП України у зв`язку із систематичними прогулами та невиконанням посадових обов`язків заступником директора з НВР [PERSON] в Пустомитівському ліцеї № 1 Пустомитівської місткої ради дні відсутності заступника директора з НВР [PERSON] на робочому місці з 08 по 29 квітня 2022р вважати прогулами з вини працівника. 03.05.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 19 від 03.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 13:00 вона зайшла в ліцей, побула декілька хвилин і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 03.05.2022 року було складено Акт про відмову [PERSON] підписатися під наказами № 2-к/тм від 19.04.2022 та № 4-к/тм від 29.04.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] » виданих Пустомитівського Ліцею №1. Даний Акт був складений 03.05.2022 комісією у складі: Мадай І.Б. - голова комісії з питань освіти, охорони здоров`я, культури, спорту, соціального захисту населення Пустомитівської місткої ради; Голдун Т.А. - заступник міського голови; Салагай Т.В. - директор Пустомитівської міської ради; Когут Н.О. - начальник відділу Пустомитівської ради; Плебанська Н.Д. - заступник начальника відділу освіти Пустомитівської міської ради; [PERSON] - директора Пустомитівського ліцею №1 Пустомитівської міської ради. Дана депутатська комісії засідала щодо освітніх питань, на якій брала участь і [PERSON] ( в онлайн режимі). За час засідання даної комісії голова комісії Мадай І.Б. у присутності [PERSON] зачитав та ознайомив [PERSON] із Наказами № 2-к/тм від 19.04.2022 та № 4-к/тм від 29.04.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] » виданих Пустомитівського Ліцею №1. Однак, [PERSON] відмовилася від підпису під наказами. 04.05.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 20 від 04.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 15:53год вона зайшла в ліцей, побула декілька хвилин і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 04.05.2022 року було складено Акт про систематичне невиконання посадових обов`язків заступником директора з НВР [PERSON] та інші систематичні порушення правил внутрішнього трудового розпорядку ліцею. Даний Акту був вкладений на зауваження відділу освіти про некваліфіковану роботу заступника директора [PERSON], а саме: - не внесення до списку кандидатів на проходження атестації медпрацівників закладу на 2022 рік, а саме: [PERSON] , [PERSON] - допущення вагомих помилок під час оформлення атестаційний листів працівників закладу; - під час звірки класних журналів директором ліцею виявлено, що заступником директора з НВР [PERSON] жодного разу не проводилася перевірка журналів, про що свідчить відсутність певних записів зауважень і пропозицій на спеціально відведених сторінках у класних журналах 5-11-х класів. 05.05.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 21 від 05.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 11:05 вона зайшла в ліцей, побула декілька хвилин і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 05.05.2022 року на електронну адресу [PERSON] (оскільки саме на електронну адресу Позивачка відповідає та підтверджує прочитання листів) було направлено повідомлення про те, що 06.05.2022 року о 12:00 відбудеться нарада заступників директора ліцею. Також директор ліцею згадав, що у навчальному закладі не запроваджена дистанційна форма навчання. 06.05.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 22 від 06.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 08:30 вона зайшла в ліцей, була до 09:00 і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою: м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 09.05.2022 р. доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 23 від 09.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією 09.05.2022 не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 09.05.2022 року відповідно до Наказу № 63-о про проведення попередньої комплектації на 2022-2023н.р. та відповідно до ст. ст. 12-14, 22, 24 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», ст. 32 КЗпП України, з метою дотримання трудового законодавства та вдосконалення добору і розстановки педагогічних та керівних кадрів, раціонального розподілу навчального навантаження, планування роботи на навчальний рік було доручено заступнику директора з НВР [PERSON] виконати наступне доручення: - підготувати повний пакет документів для попередньої комплектації на 2022-2023 н.р. у Пустомитівському ліцеї № 1 Пустомитівської міської ради (додаток 1) особисто на засіданні заступників при директорові, яке відбудеться 12.05.2022 о 12:00 документи. - підготувати і подати розподіл годин як інваріативної, та варіативної частин навчального плану, гурткової роботи, годин для занять учнів у спеціальних медичних групах; - з метою уникнення викладання навчальних предметів нефахівцями, включаючи до списку вакансій години педагогічних працівників, які працюють не за здобутим фахом (керівникам закладів та їх заступникам встановлювати тижневе навантаження за наявності вакансій згідно з діючим законодавством). - у випадку скорочення, попередити письмово особисто працівника не пізніше, як за 2 місяці до вивільнення та подати відповідні звіти директору. Даний Наказ з додатками був направлений для відома на електронну адресу позивача 09.05.2022 року. 10.05.2022 року доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 24 від 10.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією 10.05.2022 зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 12:45 вона зайшла в ліцей, побула до 13:00 і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 11.05.2022 року доповідною запискою повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 25 від 11.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією 11.05.2022 зафіксовано нетривале перебування [PERSON] в приміщені ліцею протягом робочого часу. Приблизно о 13:45 вона зайшла в ліцей, побула до 14:00 і покинула його. До завершення робочого дня не було зафіксовано факту перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». 12.05.2022 року доповідними записками повідомлено про відсутність на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] . Актом № 26 від 12.05.2022 комісією встановлено: «…згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий день заступника директора з навчально-виховної роботи триває з 08:30 до 17:00. Комісією 12.05.2022 не зафіксовано до 11:00 прихід і перебування на робочому місці заступника директора з НВР [PERSON] в кабінеті [NUMBER] чи в установі Пустомитівського ліцею №1, який знаходиться за адресою: м. Пустомити, вул. Паркова, 2. Про причини відсутності на робочому місці впродовж дня [PERSON] керівництво установи не повідомила». На підставі Актів складених у продовж з 02 по 12 травня 2022 року щодо відсутності на робочому місці та в установі [PERSON]. директором Ліцею винесено Наказом № 14-к/тр від 12.05.2022 про оголошення простою з вин працівника, яким дні відсутності заступника директора з НВР [PERSON] на робочому місці з 02 по 12 травня 2022 вважати прогулами з вини працівника. Бухгалтерії відділу освіти Пустомитівської місткої ради не проводити нарахування заступнику директора з НВР [PERSON] заробітної плати за ці дні. 12.05.2022 року було складено Акт про невиконання обов`язків згідно наказу № 63-о від 09.05.2022, оскільки попередньо Відповідачем було заплановано засідання заступників при дефектові та видано Наказ з дорученням виконати поставлені завдання перед [PERSON] як заступнику директора з НВР. Однак, на засідання заступників при директорові Ліцею [PERSON]. не з`явилася та поставлені на неї обов`язки викладені у Наказі № 63-о не виконала. У зв`язку із систематичним невиконанням посадових обов`язків заступником директора з НВР [PERSON] в Пустомитівському ліцеї № 1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, на підставі наказів Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради № 2к/тм від 19.04.2022 та № 4к/тм від 29.04.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з НВР [PERSON] » та за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку пункту 1 розділу V. Робочий час і його використання допущені прогули з вини працівника з 20.04. по 12.05.2022року директором Пустомитівського Ліцею № 1 винесено Наказ про звільнення з роботи заступника директора з НВР [PERSON] . Оскільки [PERSON] відмовилася від ознайомленням та підписанням наказу про звільнення з роботи було складено Акт № 1 від 12.05.2022, а також про відмову отримати трудову книжку було складено Акт № 2 від 12.05.2022. Листом № 40 від 12.05.2022року та Наказ про звільнення було направлено цінним листом з описом вкладень, а також додатково направлено на електронну адресу Позивачки. Листом № 41 від 13.05.2022 було направлено Позивачці прохання про необхідність одержати трудову книжку у зв`язку із звільненням з роботи. Судом також досліджено письмові докази надані відповідачем, зокрема Сітка навантажень годинами учителів Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради на квітень, травень 2022 р. згідно якого встановлено що [PERSON] заступник директора та має 8 годин навантаження у 5-9класах вчителя біології, 1 ставка завідувача кабінетом , 1 год факультативної роботи, які мала відпрацювати [PERSON] , виконуючи обов`язки вчителя біології. Згідно табелю робочого часу заступника директора [PERSON] за квітень, травень 2022 року була у квітні 4 дні на лікарняному, 17 днів прогул, у травні 3 дні лікарняне, 10 днів прогул. Відповідно до Листка непрацездатності 4328029-2008319669-1 [PERSON] була на лікарняному з 13.05 по 17.05.2025. Відповідно, директором Ліцею №1 запис за № 11 у трудовій книжці працівника зробив запис про недійсність попереднього запису звільнення 13.05.2022 та поновлено на попередній роботі. Після виходу [PERSON] з лікарняного, останню було звільнено 18.05.2022 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно пункту 3 частини 1 ст. 40 КЗпП, про що винесено Наказ № 19-к/тр від 18.05.2022року. Згідно наданого відповідачем супровідного листа від 18.05.2022 № 44 та витягу з електронної адреси, який було направлено [PERSON] на електронну адресу та поштову адресу з повідомленням про звільнення з 18.05.2022року. Судом також було досліджено електронні докази подані відповідачем, зокрема електронні докази у вигляді відео запису розмови директора Пустомитівського ліцею № 1 [PERSON] з [PERSON] яка мала місце в телефонному режимі 01.04.2022 року у приміщенні Пустомитівського ліцею № 1 у присутності працівників ліцею, після якої було складено акт від 01.04.2022року про відмову [PERSON] передати установчі документи та печатку що є у матеріалах справи. В даному відео містить твердження [PERSON] невизнання директором ліцею [PERSON] , відмову надати документи ліцею та печатки, неповагу до керівника навчального закладу, невиконання вказівок керівника працівнику. Дана розмова відбулася у перший день роботи керівника навчального закладу, який не зміг розпочати свою роботу через відсутність доступу до кабінету директора, відсутність наявності установчих документів та печатки, які зберігалися у [PERSON] , яка до часу призначення нового директора ліцею була на посаді виконуючої обов`язків директора. Також досліджено відеозапис засідання профспілкового комітету від 29.04.2022року (тривалість 33хв. 11 с.) про початок засідання профспілкового комітету, де повідомлено про проведення фіксації запису засідання. На даному відео вирішувалися питання щодо з`ясування причин ігнорування [PERSON] прохання директора ліцею та здійснювати свої повноваження, отримання розпоряджень директора ліцею, а також твердження [PERSON] у принизливій формі з проявленням неповаги до директора ліцею [PERSON] щодо небажання виконувати свої посадові обов`язки, та вирішення питання щодо розв`язання ситуації в ліцеї щодо невизнання [PERSON] директором Пустомитівського ліцею № 1 та відмовилася передати новопризначеному директору установчі документи та печатку, а також щодо причин не з`явлення [PERSON] на робочому місці з 07.04.2022року по 29.04.2022року. Відеозапис засідання профспілкового комітету від 29.04.2022року (тривалість 02хв. 04с.) про оголошення рішення прийнятого профспілкового комітету про що складено протокол № 9 від 29.04.2022 року (наявний у матеріалах справи). Також на даному відео записі [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення про причини неявки на робочому місці з 07.04.2022-29.04.2022 року. Аудіо-запис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 28.04.2022 року (тривалість 02 хв. 20 с.), на якій директор ліцею просив з`явитися на робочому місці [PERSON] , у відповідь на що Позивачка вкотре у грубій зневажливій формі у підвищених тонах відповідала директору про своє небажання виконувати вказівки претора, який для неї не є директором, та остання не буде виконувати розпорядження керівництва ліцею. Аудіо-запис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 06.05.2022року (тривалість 55с.), в якій директор ліцею вкотре просить [PERSON] з`явитися на роботі на що отримує «порцію» хамства, відмови у підвищених тонах, незрозумілих вимог працівника який систематично прогулює роботу до директора, та відмову з`явитися на роботі та надати пояснення щодо відсутності на робочому місці. Аудіо-запис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] , яка мала місце 10.05.2022 року (тривалість 2 хв42с.), де [PERSON] вказує що частина виконання доручення директора ліцею щодо виконання своїх посадових обов`язків не є в її компетенції, а також деякі завдання остання не може виконати оскільки або е знає, або не уміє або немає доступ до особових справ, оскільки такий доступ наданий, але для цього [PERSON] має з`явитися на робочому місці, та в якій директор ліцею вкотре просить [PERSON] з`явитися на роботі, приступити до належного виконання посадових обов`язків та пояснити причини відсутності на робочому місці у продовж з 07.04.2022-10.05.2022 року. Аудіо-запис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 11.05.2022року (тривалість 1хв16с.), в якій директор ліцею вкотре просить [PERSON] з`явитися на роботі та надати свої пояснення щодо відсутності, та [PERSON] вказує про плани зайти до ліцею на 10 хв. та пряма мова: «поцілувати клямку та піти», а також ознайомитися з особовими справами. Директор ліцею вкотре запросив [PERSON] на робоче місце та до свого кабінету з метою отримання особових справи, які зберігалися в кабінеті директора, надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці у продовж з 07.04.2022-11.05.2022року. Аудіо-запис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 27.05.2022року (тривалість 38с.), в якій [PERSON] повідомляє про наявність в її комп`ютері накази про екстернат, стверджує про відомий їй наказ про звільнення. Аудіо-запис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 23.06.2022року (тривалість 21с.), в якій директор ліцею вкотре хотів повідомити про необхідність отримати трудову книжку, однак [PERSON] перебила та розпочала незрозумілу розмову щодо хакерської атаки на який сайт та не вислухала директора ліцею оскільки кинула слухалку. Відеозапис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 01.04.2022року (тривалість 3 хв23с.), в якій директор ліцею вперше розмовляв з [PERSON] щодо передання статутних документів та печатки. Даний відео запис був долучено через електронний кабінет «електронного суду» з клопотанням. Відео запису розмови працівника (члена профспілки ліцею) Пустомитівського ліцею № 1 [PERSON] з [PERSON] яка мала місце в телефонному режимі 19.04.2022року у приміщенні Пустомитівського ліцею № 1 у присутності працівників ліцею, щодо повідомлення та запрошення [PERSON] на засідання профспілкового комітету щодо звернення директора ліцею про з`ясування причин відсутності на робочому місці з 07.04.2022 по 13.04.2022 року. Після якої було складено Протокол № 8 від 19.04.2022року (який є у матеріалах справи) про відмову [PERSON] бути присутньою на засіданні профспілкового комітету. В даному відео містить знову ж таки твердження [PERSON] невизнання директором ліцею [PERSON] , відмову подавати прохання як працівник директору, неповагу до керівника навчального закладу, невиконання вказівок керівника працівнику, а також [PERSON] було роз`яснено про причини засідання комісії, роз`яснено право подавати заяви у випадку бажання особи працювати на дистанційній роботі а не вимоги тощо. Даний відео запис був долучено через електронний кабінет «електронного суду» з клопотанням. Відеозапис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 28.04.2022року (тривалість 1 хв 02с.), в якій директор ліцею запросив до свого кабінету, де [PERSON] вимагає від директора давати розпорядження по організації виконання посадових обов`язків через її адвоката, а також заявляє що виконання доручень та спілкування з директором це нижче її гідності. Відеозапис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 28.04.2022року (тривалість 1 хв. 25с.), щодо самовільного виходу [PERSON] дистанційної роботи яку не було погоджено директором ліцею. [PERSON] назвала директора невігласом та відмовилася зайти до кабінету директора. Відеозапис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 12.05.2022року (тривалість 04 хв 02с.), в якій директор ліцею у присутності працівників ліцею повідомив про ситуацію невиконання посадових обов`язків [PERSON] та її звільнення з роботи 12.05.2022року, та у присутності працівників навчального закладу здійснив телефонний дзвінок [PERSON] з повідомленням про звільнення та необхідність ознайомитися з наказом про звільнення та прохання отримати трудову книжку. Відеозапис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 12.05.2022року (тривалість 48 с.), дзвінок до якої було здійснено з телефону працівника ліцею [PERSON] , з повторним проханням отримати наказ про звільнення та трудової книжки, на що [PERSON] вказала що у неї ще 5 хв. обіду. Відеозапис телефонної розмови директора ліцею [PERSON] з [PERSON] яка мала місце 19.05.2022року (тривалість 01 хв 40с.), де директор ліцею вкотре (втретє) просить [PERSON] забрати свою трудову книжку та повернення техніки школи, на що [PERSON] погодилася забрати трудову після обіду 12.05.2022 року, а техніку та документи після 2 тижнів. Також [PERSON] відмовилася отримати трудову у директора ліцею та просила залишити їй трудову у секретаря, оскільки вона не хоче бачити директора. Також судом у судових засіданнях 15.05.2025 року та 26.05.2025 року було допитано свідків, заявлених клопотаннями обох сторін, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які повідомили наступне: в судовому засіданні 15.05.2025 року свідок [PERSON] , вказала, що працювала вчителем історії, після призначення [PERSON] директором, позивач відмовилась передавати йому печатки та іншу документацію, відмовлялась також розмовляти з ним, мотивуючи це тим, що він не є діючим директором. Доступ до кабінету в адміністрації школи з`явився після того як поліція на виклик приїхала та відкрила кабінет директора. Відсутність [PERSON] кожного дня фіксувалось адміністрацією школи доповідними, також наказом була створена комісія, яка складала акти відсутності позивача, зазначила також, що такі акти складались у приміщенні школи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 15.05.2025 року пояснила, що на момент звільнення [PERSON] працювала у школі вчителем біології. Повідомила, що їй невідомо про випадки, коли [PERSON] не допускав [PERSON] до робочого місця. Водночас зазначила, що згодом остання могла бути обмежена у доступі до кабінету, оскільки там було замінено замок у зв`язку з необхідністю отримання печатки. На дверях висіла колодка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що під час зазначених подій працювала у школі на посаді практичного психолога. Вказала, що [PERSON] фактично постійно перебувала у школі, сумлінно виконувала свої обов`язки як учитель. Зазначила, що «тривожну валізку» та печатку закладу [PERSON] зберігала вдома. Свідок повідомила, що у квітні вона прийшла до школи, однак виявила, що двері до кабінету [NUMBER] були зламані, а згодом зачинені, оскільки на них повісили колодку. Додатково вказала, що особисто чула розмову між директором та [PERSON] , яка відбувалася на підвищених тонах. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 15.05.2025 року показала, що працює у Пустомитівському ліцеї № 1 на посаді вчителя зарубіжної літератури. Пояснила, що на момент відповідних подій виконувала свої обов`язки дистанційно (онлайн). До ліцею приходила з метою ознайомлення з новим директором, однак після виходу з лікарняного [PERSON] на роботі не бачила. Свідок [PERSON] вказала, у судовому засіданні 15.05.2025 року, що на час подій, викладала у школі інформаційні технології, класним керівником 6-го класу. В цей період працювала дистанційно. [PERSON] контролювала роботу через платформу «Хьюмер», оскільки була адміністратором цієї платформи, виконувала адміністративні функції, в той же час [PERSON] виконувала технічні, також контактували в телефонному режимі та створювались онлайн конференції. Особисто в неї та її учнів будь-яких проблем із [PERSON] не виникало, на уроки вона виходила в режимі онлайну. Діти всі були вдома та навчання було в дистанційному режимі, таке рішення було прийнято педрадою , був також складений графік чергувань, із певними визначеними годинами для кожного вчителя. На питання чи була [PERSON] на роботі, то вказала, що не знає, підтвердити не може, оскільки чула таке зі слів колег, однак вказані акти не бачила та відповідно не підписувала. [PERSON] , будучи допитаною як свідок, в судовому засіданні 15.05.2025 року, пояснила, що деталей справи не знає, повідомити не може, на момент вказаних подій була вчителем початкових класів, про акти чула на рівні слухів, особисто не бачила, свої обов`язки виконувала дистанційно, не була в складі адміністрації, а тому не була зобов`язана знаходитись в школі. Працювала через онлайн-платформу. Працювала зі школи, а саме зі свого кабінету, оскільки через слабкий інтернет не могла цього робити з дому, який був віддалений від кабінету [PERSON] . Особисто не бачила ні колодки, ні відсутність чи присутність позивача на робочому місці. На засіданні була як спостерігач, була напружена обстановка, конфлікт, однак самих обставин вона не розуміла. У судовому засіданні 15.05.2025 року свідок [PERSON] , яка працює вчителем англійської мови, пояснила, що підписувати будь-які акти їй ніхто не пропонував. Водночас між сторонами існував конфлікт, який суттєво впливав на навчальний процес. Свідок зазначила, що певний час на дверях кабінету № [NUMBER] висіла колодка, і кабінет був зачинений. Також вона повідомила, що у період, коли [PERSON] виконувала обов`язки директора ліцею, та перебувала у школі майже постійно, практично ночувала там. На запитання, з якого саме часу кабінет № [NUMBER] був зачинений, свідок відповіла, що цього пригадати не може. В судовому засіданні 26.05.2025 року судом у якості свідка було допитано [PERSON] , який пояснив, що на момент подій, які стали предметом розгляду у даній справі, його призначили на посаду директора Пустомитівського ліцею № 1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області. З його слів, у квітні 2022 року він приступив до виконання обов`язків директора, однак між ним та позивачкою [PERSON] виникли непорозуміння щодо організації роботи. Свідок зазначив, що позивач відмовилася передавати документи та печатку, а також заявила, що буде спілкуватися з ним виключно через адвоката, яким на той час був Іван Заєць . Які саме результати мала така домовленість, на теперішній час не пам`ятає. Після завершення лікарняного [PERSON] , остання продовжувала не з`являтись на роботу, після чого було створено комісію з приводу вказаних обставин, оскільки виникла проблема з доступом до кабінету директора, відповідно й до службових документів. Кабінет відкрили працівники поліції, яких приїхали на виклик. [PERSON] підтвердив, що позивач не з`являлася на роботу як та не виконувала, покладені на неї обов`язки, як заступника директора з навчально-виховної роботи, при цьому їй неодноразово надсилалися листи та здійснювалися телефонні дзвінки на її мобільний номер телефону з вимогою приступити до виконання посадових обов`язків. Разом із тим, свідок наголосив, що претензій до позивача щодо виконання нею функцій учителя не виникало, оскільки на уроки вона з`являлася у режимі відеоконфенції та освітній процес у частині викладання навчального предмета не страждав, основні ж зауваження стосувалися саме неналежного виконання обов`язків заступника директора з НВР, у зв`язку із чим до останньої застосувати крайній захід, та таку було звільнено 18.05.2022 року за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно пункту 3 частини 1 ст. 40 КЗпП, про що винесено Наказ № 19-к/тр від 18.05.2022 року. Надаючи оцінку показанням вказаних свідків, суд виходить з того, що їхні пояснення хоча й містили відомості про окремі обставини трудових відносин між сторонами, однак не спростували ключового факту - відсутності позивача на робочому місці у період, який став предметом спору. Зокрема: частина свідків (педагогічні працівники) підтвердила, що позивачка проводила уроки та спілкувалася з колегами дистанційно, що свідчить лише про виконання нею функцій учителя, але не дає підстав стверджувати про належне виконання обов`язків заступника директора з НВР, які передбачали щоденну присутність на робочому місці; окремі свідки вказували на конфліктні ситуації між позивачкою та адміністрацією ліцею, проте їхні пояснення носять оціночний характер, не підтверджені об`єктивними доказами та не спростовують складених комісією актів про відсутність позивачки; показання ж свідка [PERSON] , який у той період виконував обов`язки директора, навпаки, підтвердили неодноразові факти неприбуття позивачки на робоче місце та необхідність фіксації цих обставин у встановленому порядку. Таким чином, суд критично ставиться до свідчень свідків, оскільки вони є суперечливими, ґрунтуються переважно на особистих враженнях та не підтверджені належними письмовими доказами, тоді як матеріали справи містять численні акти комісії, доповідні записки працівників та накази керівництва, які у сукупності підтверджують факт систематичної відсутності позивачки на робочому місці у спірний період. З огляду на це суд дійшов висновку, що надані показання не можуть бути покладені в основу рішення як достатній доказ належного виконання позивачкою обов`язків за посадою заступника директора з НВР. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що оскаржувані позивачем накази щодо позивача прийняті відповідачем у відповідності до вимог КЗпП України та умов укладеного з ним контракту. Жодних порушень для скасування наказів суд не встановлено. Суд критично оцінив твердження позивачки, щодо дистанційної роботи як її право у зв`язку із введенням військового стану, оскільки доказів про переведення позивачку на дистанційну форму роботу на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи сторона не надала. Суд встановив, що [PERSON] допустила порушення, що стосується обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника та випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку, неналежне виконання позивачем трудових обов`язків було винним, скоєним без поважних причин (оскільки про необхідність бути присутньою на робочому місці позивачку було повідомлено оскільки у переведенні на дистанційну форму роботи відмовлено, а почування позивачки на робочому місці небезпечно через введення військового стану у той час коли м. Пустомити не було віднесено до території де ведуться активні бойові дії не може вважатися необхідною та достатньою об`єктивною обставиною, що свідчить про неможливість виконання трудових обов`язків), з необережності (оскільки усвідомлювала встановлений порядок та необхідність виконання доручень директора особисто на робочому місці, наслідки), є систематичним (оскільки щодо позивачки 19.04.2022 та 29.04.2022 винесено накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошено простій з вини працівника), та з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення не минуло місяця. Таким чином, суд взяв до уваги систематичність у невиконанні працівником своїх обов`язків без поважних причини, а саме була відсутня на робочому місці без поважної причини протягом 35 робочих днів у період з 07.04.22 по18.05.2025 протягом відповідного періоду робочого дня на посаді заступника директора з НВР. Покликання позивача на те, що всі письмові докази, надані представниками відповідача і досліджені судом, як то: акти, доповідні записки, листи є неналежними і недопустимими, оскільки такі були складені без участі позивачки та не мають належної реєстрації в навчальному закладі, суд не приймає до уваги. Реєстрація документа- це фіксування факту створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення у ньому реєстраційного індексу та віднесення до облікових форм стислих відомостей про службовий документ. Документи реєструються за документопотоками (вхідні, вихідні). Окремо реєструються, зокрема, розпорядчі документи з кадрових питань. У даному випадку, листування позивача із відповідачем; накази, які стосуються [PERSON] , містять відповідну реєстрацію. Документи, які передували видачі наказів ( акти, доповідні тощо) є внутрішніми документами і обов`язковій реєстрації не підлягають. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи суд врахував судову практику касаційного суду, зокрема правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Усі трудові правовідносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин. Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Звертаючись із позовними вимогами, позивач свої доводи фактично зводить до того, що безпідставно був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а у подальшому незаконно звільнений, тому просить скасувати відповідні накази та поновити його на роботі з одночасним стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зокрема, [PERSON] 18.05.2022 звільнено у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, посадовими обов`язками і правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Суд виходить з того, що однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (ст. 142 КЗпП України). Обставини про те, що [PERSON] у квітні-травень 2022року було визначено розклад уроку біології визнається сторонами, відповідач врахував відпрацьований час щодо проведення дистанційно уроків з біології згідно з розкладом що позивачка не заперечувала а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не доказується при розгляді даної справи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. З передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України). Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, яке повинно бути протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Враховуючи наведене та виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, а також приписів п. 3 ст. 40 КЗпП України, виключною правовою проблемою при вирішенні спору про законність звільнення працівника, є такі: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього, з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України, були застосовані дисциплінарні стягнення. У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц (провадження №61-17179св18) зазначено, що «звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків передбачає здійснення працівником щонайменше двох дисциплінарних проступків, за наслідками вчинення яких виносяться наказ про оголошення догани та наказ про звільнення внаслідок систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку». Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18, при вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено. При цьому ВС прийшов переконання, що при звільненні за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України потрібно встановити: чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин. У даній справі судом встановлено що перед звільненням позивачка вчинила неодноразовий прогул під час робочого дня, що фіксується доповідною записками та Актами комісії щодо відсутності на робочому місці та в установі заступника директора з НВР [PERSON] в Пустомитівському ліцеї № 1 Пустомитівської місткої ради Львівського району. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність сукупності таких умов: -порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; -невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності; - невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним; - враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; - з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця. Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. При цьому, порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України). Відповідно до ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Враховуючи наведене суд звертає увагу на те, що доводи сторони позивача стосовно того, що її діями жодної шкоди не спричинено, а роботодавцем не враховано тяжкості відповідного проступку, не заслуговують на увагу, у контексті законності оспорюваних наказів, оскільки ні тяжкість, ні шкода не виключають можливість застосування роботодавцем відповідного заходу стягнення, а лише повинні враховуватися при обранні виду такого. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Згідно із статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є з`ясування обставин, за яких вчинено проступок для врахування цього поруч з іншими обставинами при обранні виду стягнення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 711/8227/16-ц (провадження № 61-33637св18) зазначено, що з урахуванням встановлених обставин та правової позиції Верховного Суду України в постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 апеляційним судом зроблено обґрунтований висновок, що невиконання роботодавцем обов`язку отримати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення. Суд встановив що позивачка відмовилася надавати пояснення директору Ліцею № 1 щодо поважності причин відсутності на робочому місці та не довела суду що відповідач позбавив її такого права, оскільки позивачка була обізнана про наявні акти, доповідні записки, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення простою з вини працівника. Враховуючи наведене, судом встановлено, що [PERSON] допустила порушення, що стосується обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника та випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку, неналежне виконання позивачем трудових обов`язків було винним, скоєним без поважних причин, усвідомлювала встановлений порядок роботи та робочий режим, а також була обізнана про відмову у переведенні на дистанційну форму роботи, наслідки, при цьому таке порушення є систематичним (оскільки щодо позивача двічі притягали до дисциплінарної відповідальності, котра не погашена, не оскаржена останнім в судовому порядку до винесення наказу про звільнення). Будь яких інших належних та допустимих доказів для підтвердження позовних вимог, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни оскаржених наказів позивачкою не надано. Щодо строку позовної давності суду зазначає наступне: 06.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із клопотанням про поновлення строку звернення до суду, мотивуючи його пропуск поважними причинами, а саме зверненням у встановлений законом строк до Львівського окружного адміністративного суду, який 03.10.2022року виніс ухвалу про закриття провадження у справі, а 02.11.2022року позивачка подала позовну заяву до Пустомитівського районного суду Львівської області. При цьому, як пояснив представник позивача в суді, позивачка користувалася правовою допомогою іншого адвоката, який надав не фахово правову допомогу та подав первинно позов у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного. В заяві про поновлення строків позовної давності сторона позивача зазначає про переривання строку звернення до суду внаслідок неправомірного пред`явлення позивачкою позову до Львівського окружного адміністративного суду та вважає, що повторно звернулася в суд з позовною заявою вже до належного суду, що є причиною поновлення їй такого строку. Суд вважає, що наполегливе повторне звернення в суд в межах місячного строку з позовом про поновлення на роботі вважається таким, що подане у визначений ст.233 КЗпП України та відповідно до ст..234 КЗпП України підлягає поновленню, виходячи з наступного: Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/3405/19 не погодилася з правовими висновками щодо переривання перебігу позовної давності у разі пред`явлення позову, який судом було залишено без розгляду, та відступила від них. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що «позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44). При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)). Велика Палата Верховного Суду, оцінюючи поважність зазначених причин пропущення позивачем строку звернення до суду, зазначає таке: «За змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому, так і в позасудовому порядку». Суд приходить до переконання, що позивачка у даній справі добросовісно помилялась, щодо суду, який має розглядати справу. При цьому звернулася до суду вперше вчасно - у місячний строк з моменту ознайомлення з Наказом про звільнення, а саме 15.06.2022 року. Тому такі обставини, а також те, що позивачка через незначний проміжок часу звернулась до суду з позовом до належного суду, дають підстави вважати, що строк на звернення до суду пропущено з поважних причин. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивачці строку звернення до суду. Статтею 43 Конституції України прописано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 5-1 Конституції України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Усі трудові правовідносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин. Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд. Захищене цією статтею право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх. Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, що означає надання кожній стороні можливості ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них. Дотримання принципу рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять одну зі сторін у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною та надати власні зауваження з цього приводу. Так, жодного з учасників провадження суд не обмежував у можливості подати ті чи інші докази, заявляти клопотання та висловлювати свою думку щодо клопотань інших учасників провадження. Сторони мали можливість детально ознайомитись із змістом поданих суду доказів та висловити своє відношення до них. Крім того, судом надано можливість учасникам провадження підготуватись до судових дебатів, для чого у судовому засіданні оголошено перерву. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року)». Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт та предмет спору, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у позові [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed