Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

01 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства «Споживчий центр» до [PERSON] , у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №25.12.2023-100001866 від 25.12.2023 у розмірі 9 900,00 грн. та сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25.12.2023-100001866, за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не сплачує щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем станом на 25 липня 2024 року має заборгованість становить в розмірі 9 900,00 грн, з яких сума заборгованості по тілу кредиту 5 000,00 грн., заборгованості по процентах 4 900,00 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом, та процентами, що є порушенням законних прав ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу ухвала про відкриття провадження була направлена за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 09 травня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідачем не було використано право на подання відзиву на позов, письмових пояснень та заперечень. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 25 грудня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.12.2023-100001866 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов Кредитного договору (оферти) № 25.12.2023-100001866 від 25.12.2023 та Заявки відповідачу надано кредит у розмірі 5 000,00 грн. строком користування на 42 календарних днів шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника. За цим Договором позивач зобов`язався надати кредит відповідачеві у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Також відповідно до умов договору № 25.12.2023-100001866 про споживчий кредит та [PERSON] складена таблиця загальної вартості та реальної річної ставки, відповідно до якого сума кредиту становить 5 000 грн.; проценти за користування кредитом 4 900 грн., де загальна вартість кредиту 9 900,00 грн., який був підписано одноразовим ідентифікатором шляхом введення коду з смс, яке було відправлено на фінансовий телефон: 0633528253. Відповідно до чеку про електронний переказ коштів від 25.12.2023 року позивачем перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн. з призначенням платежу: видача за договором № 25.12.2023-100001866 на рахунок 414943*93. Згідно довідки-розрахунку по Кредитному договору (оферти) №25.12.2023-100001866 утворилася заборгованість у розмірі 9 900,00 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд дійшов висновку, що ТОВ «Споживчий центр» належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн. На виконання вимог ст. 12, 81 ЦПК України, заперечуючи проти позову не надав суду жодного доказу на підтвердження власних заперечень щодо того ним погашено заборгованість за кредитним договором. Отже, відповідач належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 25 липня 2024 року утворилась заборгованість по тілу кредиту, що становить 5 000 грн. та заборгованість по процентах 4 900 грн. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, посилання відповідача на вже сплачену заборгованість не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2 422,40 грн, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved