Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Собчук В. К., через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , яка до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Ще за життя, [PERSON] 23 грудня 2005 року на випадок смерті було складено заповіт, який посвідчений Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, реєстровий № 52, відповідно до якого, все її майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось і все те, на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] . Інших спадкоємців за вище вказаним заповітом немає. 27 липня 2007 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Новак О. В. видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, що належали померлій [PERSON] . Окрім вище вказаного майна до складу спадщини померлої входить 1/5 частки спірного житлового будинку [ADDRESS] . Державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку [ADDRESS] , про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №577/02-31 від 02 квітня 2025 року. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До\~складу спадщини\~померлого [PERSON] \~входить 1/5\~частки спірного\~житлового будинку\~ [ADDRESS] .\~Державним нотаріусом\~Тернопільської державної\~районної нотаріальної\~контори Осадчук\~В.\~Ю.\~відмовлено позивачці\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку [ADDRESS] , про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №578/02-31 від 02 квітня 2025 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] та за законом після смерті сина [PERSON] , зареєструвати своє право власності на житловий будинок, тому змушена звернутися до суду з позовом. З огляду на вказане, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на: 1/5 частки житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; 1/10 частки житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 16 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/11956/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 30 червня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом зареєстровано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Байковецька сільська рада про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді справа № 607/11956/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Байковецької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу спадщини [PERSON] входить 1/5 частки спірного житлового будинку [ADDRESS] . Державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку [ADDRESS] , про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 578/02-31 від 02 квітня 2025 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , зареєструвати своє право власності на житловий будинок, тому змушений звернутися до суду з позовом. З огляду на вказане, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/10 частки житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 16 липня 2025 року, витребувано від Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 392/2007 року, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 66/2025, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . На виконання протокольної ухвали суду від 16 липня 2025 року про витребування копії матеріалів спадкової справи, 06 серпня 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 66/2025, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] ; 15 серпня 2025 року від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 392, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Протокольною ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні, яке відбулося 18 серпня 2025 року, суд постановив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 607/11956/25 - зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Байковецька сільська рада про визнання права власності на спадкове майно. В цьому ж судовому засіданні суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, ухвала занесена до протоколу судового засідання. Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічними позовами [PERSON] - адвокат Собчук В. К. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача-відповідача, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити у повному обсязі. Також визнав зустрічний позов та не заперечив проти його задоволення. Відповідач за\~первісним\~та позивач\~за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~у\~судове\~засідання не\~з`явився,\~подав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі. Зустрічний позов підтримав, визнав первісний позов [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом, третьої особи за зустрічним Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, проте через підсистему «Електронний суд» надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на думку суду. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 27 грудня 1961 року, в графі батько зазначено [PERSON] , у графі мати [PERSON] . 03 вересня 1983 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 1983 року міським відділом ЗАГС. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 22 серпня 1984 року, в графі батько зазначено [PERSON] , у графі мати [PERSON] . [INFO] , у віці 75 років, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 15 лютого 2006 року Виконкомом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] , у віці 39 років, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 14 червня 2024 року Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] нотаріусом зареєстровано спадкову справу № 66/2025, про що Тернопільською районною державною нотаріальною конторою складено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80322030 від 04 березня 2025 року. Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 березня 1989 року, виданого на підставі рішення Тернопільської районної Ради народних депутатів № 81 від 28 березня 1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки», житловий будинок в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого є [PERSON] . Документ про право власності зареєстровано в реєстрову книгу № 1, стор. № 125, за реєстром № 125, що вбачається з реєстрованого напису начальника Тернопільського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації М. Г. Федчишин від 30 березня 1989 року. Відповідно до довідки, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31 січня 2025 року за № 7/03.3-04, житловий будинок [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року належав до суспільної (громадської) групи господарства «господарство колгоспника» членами якого були: голова двору [PERSON] 1930 р.н., дочка [PERSON] , 1959 р.н., зять [PERSON] , 1959 р.н., внук [PERSON] , 1984 р.н., онука [PERSON] , 1988 р.н. Зі змісту інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14 січня 2025 року з вих. № 34, державна реєстрація права власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , станом на 01 січня 2013 року, зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільського районною радою 30 березня 1989 року на підставі рішення виконкому № 81 від 28 березня 1989 року, та записано 30 березня 1989 року в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 125. Зі змісту інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18 березня 2025 року з вих. № 270, житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , з господарськими будівлями, загальною площею 162,1 кв.м. (житловою 93,6 кв.м.), рахується за головою колгоспного двору [PERSON] . Загальна площа збільшилася на 74.4 м.кв., житлова площа збільшилася на 43,5 м.кв. за рахунок проведеної реконструкції житлового будинку. Будівельні роботи, що потребують дозвільних документів не проводились. 18 березня 2025 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . 15 серпня 2025 року на запит суду від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 392, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Із матеріалів встановлено, що 27 липня 2007 року після смерті [PERSON] до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: земельну ділянку та грошовий вклад. 23 грудня 2005 року [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області О. М. Чорномаз та зареєстрований в реєстрі за № 52. Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що спадкодавець заповів усе належне їй майно [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , про що нотаріусами було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом та додаткові свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зокрема [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на грошові вклади з нарахованими на нього відсотками та компенсаціями, спадкова справа № 392, зареєстрована в реєстрі за № 2-335, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 10513233 від 27 липня 2007 року. 02 квітня 2025 року після смерті [PERSON] до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . 02 квітня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук В. Ю., розглянуто подані [PERSON] документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 392/2007 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлої [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2007 року за № 670. Інші спадкоємці не зверталися. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності, що вбачається із постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій № 577/02-31 від 02 квітня 2025 року. 06 серпня 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 66/2025, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Із матеріалів встановлено, що 04 березня 2025 року після смерті [PERSON] до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно довідки № 225 відділу «Центру надання адміністративних послуг» Байковецької сільської ради про осіб місце проживання яких реєструвалося в період з 31 серпня 2001 по 12 червня 2024 року за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 02\~квітня\~2025\~року,\~державним нотаріусом\~Тернопільського районного\~нотаріального\~округу Осадчук\~В.\~Ю.,\~розглянуто\~подані\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~документи для\~видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину\~за законом,\~на частку\~житлового\~будинку\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами\~ [ADDRESS] ,\~після\~смерті\~сина\~ [PERSON] ,\~померлого\~ [INFO] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 66/2025 року, після смерті [PERSON] , за заявою батька та матері померлого - [PERSON] та [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 2025 року за № 193. Інші спадкоємці не зверталися. [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності, що вбачається із постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій № 578/02-31 від 02 квітня 2025 року. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору за адресою по [ADDRESS] , були голова двору [PERSON] 1930 р.н., дочка [PERSON] , 1959 р.н., зять [PERSON] , 1959 р.н., внук [PERSON] , 1984 р.н., онука [PERSON] , 1988 р.н. Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: по [ADDRESS] , мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, тобто по 1/5. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, на 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки в користь позивачки-відповідачки\~складено\~заповіт [PERSON] , в тому числі і на частку\~житлового будинку\~ [ADDRESS] , і [PERSON] постійно\~проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, нею за заповітом після смерті [PERSON] успадковано 1/5 частки будинковолодіння за вищевказаною адресою, яка належала померлій [INFO] [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті сина [PERSON] в розмірі по 1/10 частки кожен спірного будинковолодіння, оскільки проживали та були зареєстровані з ним на день смерті, та в подальшому звернулися до нотаріуса із відповідною заявою, просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, державної реєстрації права власності на 1/5 частки, яка належала померлому, що стало причино звернення їх до суду. Отож,\~у зв`язку\~з\~тим,\~що\~державна\~реєстрація\~права\~власності на\~будинковолодіння за\~вищевказаною\~адресою\~спадкодавцями\~не\~проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через суперечності (неточності щодо кількості членів колгоспного двору) у свідоцтві про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачці-відповідачці [PERSON] , відповідачу-позивачу [PERSON] , в оформленні спадкових прав видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, а тому вказані спадкоємці звернулися до суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом\~ст.\~3\~зазначеного\~Закону,\~речові\~права\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого\~документу на\~вищевказане спадкове\~майно,\~то суд\~виходить з наступного. Пунктом 18\~Інструкції про\~порядок реєстрації\~будинків та\~домоволодінь у\~містах і селищах міського\~типу Української\~РСР,\~затвердженої заступником\~Міністра комунального господарства Української\~РСР 31\~січня 1966\~р оку,\~погодженої\~заступником\~Голови\~Верховного суду\~Української\~РСР\~15\~січня\~1966\~року,\~яка\~була\~чинною\~на\~час\~набуття\~сторонами по\~справі\~та спадкодавцем\~у\~власність майна\~колгоспного\~двору,\~передбачено\~процедуру\~отримання правовстановлюючого\~свідоцтва\~на\~право власності.\~Зокрема,\~у\~разі\~будівництва\~будинку на\~колгоспній землі,\~розташованій\~у\~смузі\~міста\~або\~селища\~міського типу,\~виконком\~місцевої\~Ради\~депутатів трудящих,\~на\~підставі\~витягу\~з\~рішення\~загальних\~зборів колгоспників\~або\~довідки\~правління колгоспу\~про\~надання\~земельної\~ділянки\~для будівництва,\~дозволу\~виконкому\~на\~будівництво та\~акту\~про\~закінчення\~будівництва і\~введення\~в\~експлуатацію\~будинку,\~разом\~з\~затвердженням цього\~акту\~вирішує\~питання\~про\~оформлення права\~власності\~і\~видачу\~свідоцтва про\~це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померла [PERSON] була головою колгоспного двору та отримувала свідоцтво на право особистої власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , проте у цьому свідоцтві вказані 4 членів колгоспного двору, що суперечить інформації, яка надана органом місцевого самоврядування, яку суд описав вище, та матеріалам справи. Отож, право [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №227/3750/19 від 22 вересня 2021 року. Врахувавши встановлені обставини, в сукупності із нормами матеріального права, суд виснує, що первісні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на: 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] ; 1/10 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Також зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Байковецька сільська рада підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/10 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка-відповідачка просить залишити судові витрати за нею, дане питання судом не вирішується. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як позивачка-відповідачка за зустрічним позовом визнала позов, про що через представника подала відповідну заяву, слід повернути відповідачу-позивачу за зустрічним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору 758,85 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved