Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності мені, громадянину України - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 01.06.1981 року. Заяву обґрунтовує тим, що заявник досягши 63 річного віку та звернувшись до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, отримав повідомлення, що у призначені пенсії відмовлено з причини не зарахування до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 01.06.1981 р., оскільки на титульній сторінці внесена неповна дата народження, та в архівній довідці про заробітну плату від 02.02.2024 року №01- 20/54, №01-20/55, №01-20/56, ім я та по-батькові зазначено скорочено. В зв`язку із наявною неточністю записів у трудовій книжці в заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком. Працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області йому роз`яснено, що слід усунути виявлені розбіжності, в зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в заяві просить задовольнити. Представник заінтересованої\~особи:\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Херсонській області\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надав до\~суду письмові\~пояснення в\~яких зазначено,\~що при вирішенні питання встановлення юридичного факту по зазначеній справі покладаються на всебічне, повне, та безпосереднє дослідження судом усіх наявних у справі доказів та врахувати, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12\~Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~передбачено, що суд при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник досягши 63 річного віку звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Проте заявнику було відмовлено у призначені пенсії за віком з причини не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 01.06.1981 р., оскільки на титульній сторінці внесена неповна дата народження, та в архівній довідці про заробітну плату від 02.02.2024 року №01- 20/54, №01-20/55, №01-20/56, ім я та по-батькові зазначено скорочено. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки наддасть можливість реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат за віком. Про те, що вище зазначена трудова книжки, та архівні довідки дійсно належать заявнику, вбачається із наступного згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого 27.01.1997 року, [PERSON] , народився [INFO] , в селі Сухий Ставок, Великоолександрівського району, Херсонської області. Крім того, в трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 01.06.1981 р, міститься допис про виправлення року народження здійсненого на підставі паспорта серія [NUMBER] виданого 27.01.1997 року. Відповідно до пункту 2.13 Інструкції від 29.07.1993 №58 про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, зміна записів у трудових книжках про прізвища, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та но батькові тощо) і з посиланням на номер і дату них документів. У зв`язку із наявною неточністю, записи про роботу у вказаній трудовій книжці не можуть бути враховані при призначенні пенсії за віком. Вказані розбіжності в документах унеможливлюють отримання пенсійного забезпечення заявником. Відповідно в заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком. У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації своїх прав на пенсійне забезпечення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved