overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив, що з 24.10.1992 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сім`я фактично розпалась. Вважаючи, що сім`я розпалась остаточно, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього\~Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.10.1992 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №491 від 24.10.1992 року (а.с.4). Відповідно до ч. 2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що з 30.06.2023 року позивачка перебуває\~з відповідачем\~у шлюбі.\~Від шлюбу\~позивач та відповідач дітей не мають. Зазначила, що шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Вважаючи, що сім`я розпалась остаточно, просила шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього\~Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 30.06.2023 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №805 від 30.06.2023 року. Відповідно до ч. 2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити своє шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 18 грудня 1993 року, про що зроблений відповідний актовий запис за № 2053 у Московському відділі ЗАГС м. Харкова. Протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились через різні погляди на життя, цінності, ведення господарства і побуту, тривалий проміжок сторони живуть окремо та своїми інтересами. Спроби примиритися позитивного результату не принесли. Позивач вважає, що шлюб існує формально та подальше його збереження неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 13.08.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини: згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстрований 18.12.1993, прізвище позивача під час реєстрації шлюбу змінено з російською « [PERSON] » на російською « [PERSON] » (а.с. 6). Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено у частині 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що позивач не бажає відновляти шлюбні стосунки, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заяви про відновлення дошлюбного прізвища при розгляді справи про розірвання шлюбу не подала. Ураховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки перебувати у ньому, а позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що має бути задоволений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, оголосити вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення виготовити протягом десяти днів. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») через представника звернулись до суду із вказаною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що КП «ХТМ» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

15.04.2025 поштовим зв`язком позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила розірвати укладений між сторонами 14.08.2020 шлюб та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2020 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилась спільна дитина: син [PERSON] , [INFO] . З часом у подружжя почали виникати непорозуміння і сварки, виявилася наявність різних поглядів на життя та побут, було втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження та розладу в сім`ї. Продовжувати шлюб в такому стані позивач не бажає, спроби примиритися не надали результатів, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач надала заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судові засідання 11.07.2025 та 22.09.2025 не з`явився, про їх проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та\\або заяву про розгляд справи без його участі до суду не подавав. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що 14.08.2020 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу дружині присвоєно « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує\~фактичні\~взаємини\~подружжя,\~дійсні\~причини\~позову про\~розірвання\~шлюбу,\~бере\~до\~уваги наявність\~малолітньої\~дитини,\~дитини\~з\~інвалідністю та\~інші\~обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Зважаючи на те, що виготовлення повного рішення суду потребує значного часу, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення суду на строк не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Враховуючи складність даної справи та у зв`язку з тим, що для складання повного рішення необхідний більш тривалий час, суд вважає\~за необхідне\~проголосити вступну та резолютивну частину рішення, повний текст якого буде складено 23.09.2025 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

17 липня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини. З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.112 СК України просить суд розірвати шлюб між сторонами. Відповідач відзиву на позов не подав, хоча про судовий розгляд був повідомлений належним чином. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №74. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

15 липня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини. З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.112 СК України просить суд розірвати шлюб між сторонами. Відповідач відзиву на позов не подала, хоча про судовий розгляд була повідомлена належним чином. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №30. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

15 липня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини. З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.112 СК України просить суд розірвати шлюб між сторонами. Відповідач відзиву на позов не подала, хоча про судовий розгляд була повідомлена належним чином. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2004 року Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №6. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 24 листопада 1995 року шлюбу з відповідачем [PERSON] , у період якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що спільне життя у сторін не складалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть, зберегти сім`ю неможливо, позивач на примирення не згідна. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25 червня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та примірника матеріалів позову без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 12 серпня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, просив позов задовольнити, висловив згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце розгляду справи двічі повідомлявся у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відзиву на позов та заяв щодо процедури розгляду справи не подав. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із копією свідоцтва серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 24 листопада 1995 року у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом № 1634. У період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами, відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved