Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра знаходиться цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі-позивач) до [PERSON] (далі-відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 23.01.2024 року в загальному розмірі 8910 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.01.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 23.01.2024-100000254, за умовами якого відповідач отримав суму кредиту у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 дні. Згідно договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки\~фіксовану незмінну відсоткову ставку у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за останнім рахується заборгованість в розмірі 8910 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн., заборгованості по процентах в розмірі 4410 грн., що підлягає стягненню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, мається клопотання яким просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст.\~76-81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до\~статті 6 зазначеного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору,і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Судом встановлено, що 23.01.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 23.01.2024-100000254, за умовами якого відповідач отримав суму кредиту у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 дні. Згідно договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки\~фіксовану незмінну відсоткову ставку у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за останнім рахується заборгованість в розмірі 8910,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 грн., заборгованості по процентах в розмірі 4410,00 грн., що підлягає стягненню. Договір та додатки до нього відповідачем підписано за допомогою одноразового ідентифікатора електронного підпису\~E463. Відповідно до Квитанції від 23.01.2024 року, на виконання умов кредитного договору позивач здійснив переказ на картковий рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 4500,00 грн. (ID операції в системі LiqPay.ua\~- 2417919250). Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено, що позивач виконав своє зобов`язання за договором кредиту, переказавши на картковий рахунок, емітований на ім`я відповідача обумовлену договором суму кредитних коштів у розмірі 4500,00 грн. Умовами договору передбачено строк надання кредиту, сплату відсотків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК, України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2\~ст. 615 ЦК України). В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Втім, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, тому за останнім рахується заборгованість в розмірі 8910,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 8910,00 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що при матеріалах справи міститься платіжна інструкція, якою підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 2422,40 грн., вказані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved