Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сагайдак В. В., звернувся в суд із заявою, в якій просив визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , який приходиться йому батьком, та призначити заявника його опікуном. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] є сином [PERSON] , який зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . [PERSON] має психічні розлади, а також є таким, що потребує постійного стороннього догляду. Причиною необхідності у сторонньому догляді є хронічне психічне та фізичне захворювання, яке призводить до того, що особа має обмеження до життєдіяльності та самообслуговування, до орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності та навчання, професійного навчання та здобуття освіти. [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Весь цей час за [PERSON] доглядав заявник, в нього добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами він не зловживає, не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах. [PERSON] має можливість і бажання доглядати за своїм батьком [PERSON] і бути його опікуном. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, а тому потребує постійної опіки та нагляду. Ухвалою судді від 12 липня 2024 року відкрито окреме провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 07 серпня 2024 року, залучено в процесуальному статусі заінтересованої особи [PERSON] . На запит суду до КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР від 07 серпня 2024 року про витребування копій матеріалів історії хвороби (або виписок із них) та амбулаторної картки [PERSON] , [INFO] , на адресу суду від цієї лікарні надійшли копія виписних епікризів з медичних карток стаціонарного хворого [PERSON] . Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року залучено адвоката через Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги для участі в цивільній справі № 607/15014/24 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, з метою представництва інтересів [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року у справі № 607/15014/24 призначено судовопсихіатричну експертизу [PERSON] , [INFO] , проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі № 607/15014/24 зупинено. 05 березня 2025 року від Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта у даній справі від 11 лютого 2025 року № 106, у зв`язку з чим суд 06 березня 2025 року відновив провадження у справі. 09\~квітня 2025\~року\~суд\~протокольною ухвалою\~вирішив\~надіслати\~матеріали цивільної\~справи\~№\~607/15014/24\~до\~Управління соціальної\~політики\~Тернопільської міської\~ради\~для прийняття\~рішення про\~погодження кандидатури\~опікуна [PERSON] \~стосовно\~ [PERSON] \~у\~разі\~визнання його\~недієздатним. З 16 квітня 2025 року матеріали вказаної цивільної справи перебували у віданні заінтересованої особи та були повернуті 31 липня 2025 року до суду із поданням органу опіки і піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання його недієздатним та витягом з протоколу № 5 засідання опікунської ради від 19 червня 2025 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Сагайдак В. В. заяву підтримали з мотивів, наведених у ній, просили задовольнити. Заявник пояснював, що є сином [PERSON] та здійснює за ним догляд тривалий час, оскільки у 90-х роках батько отримав травму голови та у зв`язку з цим у нього почалися когнітивні порушення. Представник заінтересованої\~особи [PERSON] адвокатка Білик Л. С. не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] , оскільки це не буде суперечити інтересам її довірителя. Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, проте до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, що не перешкоджає суду вирішувати заяву по суті. Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне. [PERSON] , народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 12 жовтня 1977 року міським відділом ЗАГС. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ПП «Благоустрій» № 240 від 02 липня 2024 року. За вище вказаною адресою також зареєстрований [PERSON] , що вбачається з відмітки в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 23 вересня 2009 року. Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія МСЕ № 031019 від 13 березня 1995 року, [PERSON] , 1952 року народження, має встановлену другу групу інвалідності загального захворювання довічно. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 246 від 03 липня 2024 року, хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, який йому надає [PERSON] та проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, що стверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (серії [NUMBER] ), виданим Пенсійним фондом України 27 липня 2011 року. На запит суду КНП «ТОКПЛ» ТОР надано відповідь № 03-10/2520 від 30 серпня 2024 року із долученням копій виписних епікризів з медичних карток стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , який перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ТОКПЛ» ТОР з 02 лютого 2017 року по 08 березня 2017 року 2 психіатричне відділення (підстава: медичні карти стаціонарного хворого № 1149), з 03 червня 2024 року по 19 червня 2024 року - 4 психіатричне відділення (підстава: медичні карти стаціонарного хворого № 8230). Висновком судовопсихіатричного експерта № 106 від 11 лютого 2025 року установлено, що [PERSON] , [INFO] , на теперішній час виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку складного генезу (травматичного, інтоксикаційного) із вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням, судомний синдром; дане захворювання є хронічним і стійким психічним розладом; [PERSON] за своїм психічним захворюванням не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом подання орану опіки і піклування про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання його недієздатним, заявник бажає бути опікуном над своїм батьком [PERSON] у разі визнання його недієздатним, відтак врахувавши витяг з протоколу № 5 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 19 червня 2025 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру [PERSON] в опікуни батька [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, довічно, у разі визнання останньої рішенням суду недієздатним. За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до статті 36 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров?я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Обов`язкове призначення судом експертизи при визнанні фізичної особи недієздатною визначено ст. 105 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Висновком судовопсихіатричного експерта № 106 від 11 лютого 2025 року, який описано вище, установлено, що [PERSON] не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Висновок судовопсихіатричного\~експерта є\~повним і\~чітким,\~не викликає\~сумнівів у\~його правильності,\~ґрунтується на\~дослідженні медичної\~документації,\~матеріалів цивільної\~справи,\~амбулаторному дослідженні\~психічного стану\~ [PERSON] та не суперечить наявним у справі доказам. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу наведено у Законі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Аналіз наведених положень цивільного закону дає підстави для висновку, що недієздатність особи це втрата можливості користуватися своїми громадянськими правами внаслідок глибоких порушень психіки. Отже, суд може визнати фізичну особу недієздатною при наявності даних про те, що певний стан її психіки, який проявляється у хронічному, стійкому, тяжкому психічному розладі, позбавляє таку особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Такі дані про психічний розлад фізичної особи та вплив цього розладу на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними повинні бути достатніми і переконливими, в інакшому випадку будуть порушені права та законні інтереси такої особи. Відповідно до Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України). Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права. За встановлених судом обставин, захворювання [PERSON] є хронічним і стійким психічним розладом, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тобто остання не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, що свідчить про обмежену дієздатність, а не про повну недієздатність заінтересованої особи. Поняття обмежена дієздатність та недієздатність не є тотожними, як і необхідно враховувати відмінність між встановленням над особою опіки чи піклування. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (стаття 59 ЦК України). Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб?єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування. Визнання особи недієздатною та обмежено дієздатною відрізняється як за вимогами та за правовими наслідками, їх одночасна зміна не допускається. Тому особа не може бути визнана обмежено дієздатною, якщо наявна лише частина обставин, які є підставою для визнання її недієздатною (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року, справа № 755/12409/15-ц). [PERSON] просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити заявника його опікуном. Згідно подання опікунської ради при Виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання його недієздатним, заявник бажає бути опікуном над своїм батьком [PERSON] у разі визнання його недієздатним, відтак врахувавши витяг з протоколу № 5 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 19 червня 2025 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру [PERSON] в опікуни батька [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, довічно, у разі визнання останньої рішенням суду недієздатним. У статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, [PERSON] є сином особи, яка визнається недієздатною та спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за [PERSON] , оскільки вони проживають разом. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 246 від 03 липня 2024 року, хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, який йому надає [PERSON] та проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради встановлювалися члени сім`ї [PERSON] , які б могли здійснювати догляд, проте через стан свого здоров`я чи сімейних обставин вони не можуть бути опікунами. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч. 5 та ч. 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved