Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (далі\~позивач, ТОВ «Житлокомцентр») звернулися з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі\~відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), в якому просили стягнути солідарно з останніх заборгованість за послуги з управління/утримання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2019 року по 30.04.2025 року, у розмірі 14709,91 гривень, 3% річних у розмірі 771,43 гривень, втрат від інфляції у розмірі 2956,66 гривень, що разом становить загальну заборгованість у розмірі 18438 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачвідповідно до договору від 21.12.2012 року визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території, до переліку чого входить будинок за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Житлокомцентр» визначено управителем даного будинку по теперішній час. Вказаний договір щороку продовжується, оскільки сторонами за місяць до закінчення його дії не заявлено письмово про його відмову. Відповідач [PERSON] є власницею спірної квартири, крім неї в квартирі зареєстровані також [PERSON] , [PERSON] , а тому вони є споживачами комунальних послуг, що надаються позивачем. Зазначено, що в період з 01.03.2019 року по 30.04.2025 року позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання, але відповідачами не проводилась оплата в повному обсязі за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість,у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог\~ст. 178 ЦПК України. Представник ТОВ «Житлокомцентр» звернулася до суду із заявою про проведення розгляду справи без участі представника, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Крім того, подане клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, що складає собою суму 4000 гривень. Статтями\~43,\~211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі, будучи повідомленими у встановленому порядку про час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, повторно у судове засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, відзиву на позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачів про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги\~ЦПК України\~щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Положеннями ч.2\~ст.247 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. ст.\~13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що ТОВ «Житлокомцентр» на підставі договору, укладеного 21.12.2012 між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить, що передано по Акту прийому - передачі, будинок за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 20-27) 21.12.2012 року на підставі договору б/н про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладених між ТОВ «Житлокомцентр» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , ТОВ «Житлокомцентр» визначено управителем даного будинку по теперішній час. Вказаний договір щороку продовжується відповідно до пункту 4.1, оскільки сторонами за місяць до закінчення його дії не заявлено письмово про його відмову. (а. с. 20-25) Відповідач [PERSON] з 11.11.2012 є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] у частці 1/1 у формі приватної власності на підставі Договору купівлі - продажу, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 232050803 від 11.11.2020. (а. с. 16, 17-18) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, згідно відповідних довідок щодо реєстрації місця проживання. (а. с. 34, 36) Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні у ТОВ «Житлокомцентр» і на зазначену квартиру відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 8) ТОВ «Житлокомцентр» надавав з 01.03.2019 року по 30.04.2025 року відповідачам послуги з управління та послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , а саме послуги з прибирання прибудинкової території; технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем: тепло-, електро-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації; послуги з дератизації, дезінсекції; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку та інші послуги, підтверджених інформацією про витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~( далі - Закон), до житлово-комунальних послуг належать:\~житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:\~- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;\~- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;\~- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В порядку п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно вимог ст. ст.\~66,\~67 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12, під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами. В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа N 642/8210/16-ц\~, провадження N 61-7787св18) зазначено про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг. Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також\~у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16). Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за період з 01.03.2019 року по 30.04.2025 року, за послуги з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , станом 01 травня 2025 року наявна заборгованість у загальному розмірі складає 14709,91 гривень. (а. с. 8-9) Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунків заборгованості до суду відповідачами не надано. Також, згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втраті 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК Українипоширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірнимидіями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунків доданих по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів підлягають солідарному стягненню сума індексу інфляції у загальному розмірі 2956,66 гривень та три відсотків річних у загальному розмірі 771,43 гривень. (а. с. 10-15) Згідно\~ст. 133 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витратрозмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як вбачається з наданих представником позивача доказів, 16травня 2025 року між позивачем ТОВ «Житлокомцентр» та адвокатом Зарівною С.В. укладено Договір № 12 про надання професійної правової/правничої допомоги, згідно з умовами якого вартість послуг, що надаються адвокатом, за домовленістю сторін, складає фіксовану винагороду (гонорар) за складання та оформлення позовної заяви передбаченої предметом договору з формування матеріалів справи та направлення до суду\~4000,00 гривень, підтвердженням належного виконання умов цього договору є складання сторонами акту прийому-здачі наданих послуг (п. п. 4.1., 4.3. Договору). Відповідно до копії Акту прийому-здачі наданих послуг від 18.12.2024 року за Договором про надання професійної правової/правничої допомоги № 12 від 16 травня 2025 року, такий укладений на підтвердження надання адвокатом клієнту послуг на суму 4000,00 гривень. Окрім того, стороною позивача надані копії ордера серії АЕ № 1391023 про надання правничої допомоги від 28.05.2025 р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 1524 від 14 вересня 2018 року. Враховуючи характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, співмірність витрат зі складністю справи та виконаною роботою, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом, суд дійшов висновку про можливість відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., тобто по 1333,34 грн. з кожного. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн., по \~1009,34 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved