Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

14.07.2025 року представник відповідача адвокат Павлишин Юрій Миколайович звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Роздільнянська міська рада Одеської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Заява мотивована тим, що Роздільнянський районний суд Одеської області рішенням від 08.07.2025 вирішив: «В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Роздільнянська міська рада Одеської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити. Стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 22 948 грн. 08 коп.» При ухваленні рішення не було повністю вирішено питання розподілу та стягнення судових витрат. 25.06.2025 представник відповідачки подав заяву до судових дебатів про стягнення судових витрат та попередив суд про те, що у встановлений строк будуть надані докази витрат на правову/правничу допомогу, які підлягають сплаті та просив стягнути ці витрати з відповідача відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. До справи раніше не надавався надавався попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу. Договір правничої допомоги від 06.05.2021 №905/21, укладений між адвокатом Канікаєвим Ю.О. та [PERSON] передбачає захист прав відповідача у судових органах. Згідно додаткової угоди від 06.05.2021 №905/21, укладеної між адвокатом Канікаєвим Ю.О. та [PERSON] сторони визначили розмір гонорару за послуги Згідно акту до договору від 31.12.2021 розмір гонорару за послуги, надані адвокатом Канікаєвим Ю.О. складають 20 000 гривень. Договір правничої допомоги від 08.09.2021 р., укладений між адвокатом Павлишиним Ю.М. та [PERSON] передбачає представництво та захист прав та законних інтересів клієнта [PERSON] у справах щодо захисту права на земельну ділянку. Згідно п. 3.1 договору гонорар за судове засідання 1500,00 гривень, складання документів по справі 800,00 грн./год., гонорар за роботу, дії адвоката, які не зазначені в договорі 1000,00 грн./год. Згідно п. 3.2 договору гонорар за згодою адвоката гонорар може бути виплачений з відстрочкою. Відповідно до акту від 11.07.2025 на підставі договору правничої допомоги від 25.07.2024 укладеного між [PERSON] та її представником адвокатом Павлишиним Ю.М. надана правнича допомога, пов`язана із розглядом цієї справи. Згідно розрахунку, який є додатком до цієї заяви та акту приймання передачі виконаних робіт загальна сума правничої допомоги складає 52 000,00 гривень. Загальна суму правничої допомоги складає 72 000,00 гривень. Представник відповідача робив заяву до судових дебатів про стягнення зазначених витрат, про що зазначено у позові та попереджав суд про надання доказів у встановлений строк. Згідно п. 1 ч.2 ст. 137 ЦПК, ч.8 ст. 141, ст. 270 ЦПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини, просить: 1. Поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення 2. Стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] судові витрати у розмірі 72 000,00 гривень Позивач та його представник заперечень на заяву представника відповідача не надали. Сторони та їх представники повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви представника відповідача, але в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Панчошенко О.В. неодноразово подавав заяви про відкладення судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, суд розглянув заяву за відсутності сторін та їх представників. Заява позивача про відшкодування судових витрат має бути задоволена частково з огляду на наступне. 01.03.2021 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Роздільнянської міської ради Одеської області, про усунення перешкод в користування земельною ділянкою та визнання права власності на земельну ділянку. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.04.2021 року вказана позовна заява була залишена без руху. 16.04.2021 року на адресу суду надійшла позовна заява з усуненими недоліками та зменшеними позовними вимогами. Ухвалою суду від 19.04.2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 11.05.2021 року від представника відповідача - адвоката Канікаєва Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач планує понести судові витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 40 000 грн., а детальний розрахунок витрат, які відповідач поніс, буде поданий відповідачем під час розгляду справи по суті. 08.06.2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про зміну предмета позову. Ухвалами Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.06.2021 року частину позовних вимог [PERSON] було залишено без розгляду та прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. (Т.2 а.с.32-35). 01.07.2021 року від представника відповідача Лоханової Т.М. надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому не зазначалось про зміну суми судових витрат на оплату послуг адвоката, які відповідач планує понести у зв`язку з розглядом справи. В окремо викладеній письмовій заяві від 25.06.2025 року представник відповідача - адвокат Павлишин зробив заяву до судових дебатів про стягнення судових витрат з [PERSON] на користь [PERSON] . Також повідомив, що розрахунок та докази сплати судових витрат будуть надані у встановлений строк. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.07.2025 року у справі № 511/389/21 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Роздільнянська міська рада Одеської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 22\~948 грн. 08 коп. 14.07.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області від представника відповідача - адвоката Павлишина Ю.М. надійшла заява, яка була надіслана через систему Електронний суд 11.07.2025 року, в якій представник відповідача просив поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 72 000,00 гривень. До вказаного клопотання додано копії Договору про надання правничої допомоги 06.05.2021 №905/21, укладений між адвокатом Канікаєвим Ю.О. та [PERSON] , який передбачає захист прав відповідача у судових органах. Згідно додаткової угоди від 06.05.2021 №905/21, укладеної між адвокатом Канікаєвим Ю.О. та [PERSON] сторони визначили розмір гонорару за послуги. Згідно акту до договору від 31.12.2021 розмір гонорару за послуги, надані адвокатом Канікаєвим Ю.О. складає 20 000 гривень. Договір правничої допомоги від 08.09.2021 р., укладений між адвокатом Павлишиним Ю.М. та [PERSON] передбачає представництво та захист прав та законних інтересів клієнта [PERSON] у справах щодо захисту права на земельну ділянку. Згідно п. 3.1 договору гонорар за судове засідання 1500,00 гривень, складання документів по справі 800,00 грн./год., гонорар за роботу, дії адвоката, які не зазначені в договорі 1000,00 грн./год. Згідно п. 3.2 договору гонорар за згодою адвоката може бути виплачений з відстрочкою. Відповідно до акту від 11.07.2025 на підставі договору правничої допомоги від 25.07.2024 укладеного між [PERSON] та її представником адвокатом Павлишиним Ю.М. надана правнича допомога, пов`язана із розглядом цієї справи. Згідно розрахунку, який є додатком до цієї заяви та акту приймання передачі виконаних робіт загальна сума правничої допомоги складає 52 000,00 гривень. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Отже за приписами процесуального закону, докази про понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи сторони мають подати до закінчення судових дебатів у справі або в подальшому подати відповідні докази протягом п`яти днів саме після ухвалення рішення суду. Як наслідок недотримання таких встановлених законом строків визначено залишення заяви без розгляду. При цьому сторона має обґрунтувати поважність причин не подання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі. За час розгляду справи по суті ані відповідач, ані його представник документів, які б підтверджували понесені ним витрати на правничу допомогу, окрім відповідного договору про надання правової допомоги, до суду не подавали. При цьому, всупереч положень статті\~246 ЦПК України представник відповідача не навів жодних поважних причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення розгляду справи по суті. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. З заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та доказами понесених судових витрат на правничу допомогу представник відповідача звернувся 11.07.2025 (п`ятниця), заява зареєстрована в канцелярії суду 14.07.2025 року (понеділок), тобто в строк, встановлений ч. 8\~ст. 141 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України). Частина перша статті 270 ЦПК України передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України). За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Порядок\~відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей\~134, 137, 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.\~У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних ро біт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду\~від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат". Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Відповідно до частини\~першої\~статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті\~137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності". При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат подана через систему Електронний суд, представник позивача має електронний кабінет та вказану заяву отримав. За таких обставин, за відсутності заяви позивача про зменшення витрат на правову допомогу, у суду відсутні підстави для зменшення витрат на правову допомогу з підстав не співмірності. Відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Сума судових витрат, заявлена в попередньому орієнтовному розрахунку складає 40\~000 грн., сума судових витрат, заявлена до відшкодування складає 72\~000 грн., що істотно перевищує суму, заявлену в попередньому розрахунку. Всупереч положенням статті\~141 ч.4 ЦПК України\~представник відповідача не довів, що сторона відповідача не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Таким чином, суд дійшов висновку, що підлягають застосуванню положення ч.4 ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє стороні відповідача у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення та вважає, що сума до відшкодування повинна складати 40\~000 грн., яка заявлена в попередньому орієнтовному розрахунку відповідача.

Outcome: partial