Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

За позовом\~сторона позивача\~просить визнати\~за [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~право приватної\~власності на\~житловий будинок\~з господарськими\~і побутовими\~будівлями та\~надвірними спорудами\~в цілому,\~який розташований\~по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог у позові зазначено про те, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, в якому до своєї смерті мешкав чоловік позивача - [PERSON] , який помер [INFO] та мешкала сама позивач. 01 листопада 1988 року на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської районної Ради народних депутатів № 232 від 24.10.1988 року чоловіку позивача було видане свідоцтво на право приватної власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстроване Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації 05 листопада 1988 року за реєстровим № 176. Відповідно до вказаного свідоцтва вказане вище домоволодіння належить колгоспному двору, а чоловік позивача вважався головою двору. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Семенівської міської ради Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, чоловік позивача, маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаним, не оформив право власності на вказане домоволодіння. Про те, що чоловік позивача мав право на майно, яке належало колгоспному двору, роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області від 08.08.2025 назву вулиці в с. Хотіївка перейменували з Жовтневої на Озерну і номер будинку з 97 на 89 було змінено на підставі рішення виконкому № 3 від 19.01.2011 року. Таким чином, будинок чоловіка позивача на даний час має адресу: [ADDRESS] . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на цей час оформити нотаріальним шляхом право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач не може, так як право власності на домоволодіння оформлено на колгоспний двір, а не на померлого чоловіка, який вважається тільки головою колгоспного двору. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті чоловіка. Зокрема, нотаріусом позивачу були видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні ділянки площею 1,0900 га та 4,9900 га. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості оформити право власності на свій житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який фактично є власністю її родини, яка володіла ним багато років, та розташований по [ADDRESS] , позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності (а с. 27), за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, за довіреністю Воробей Вікторія Сергіївна, у судове засідання не прибула, відзиву не подала, але подала до електронною поштою заяву про розгляд справи за відсутності представника Семенівської міської ради, за змістом якої зазначила, що проти задоволення позовних вимог міська рада не заперечує (а. с. 25). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання також не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду зі зазначенням даних, що після померлого [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа №83/2014, за заявою [PERSON] , 23.06.2014 видані свідоцтва на спадщину на її ім`я (а. с. 22-23). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за обставин, викладених у позові, які знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні через те, що вони доводяться сукупністю відомостей доданих до позову копій документів (а. с. 4-15). Крім позивача на будинок ніхто не претендує. Через відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за конкретно визначеною фізичною особою зараз позивач не має можливості отримати вказаний будинок у власність інакше, аніж за рішенням суду. Позов відповідачем визнається повністю, а тому немає аніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем на підставі положень ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved