Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] , яка діє через свого представника адвоката Досій Д.В., звернулася до Володарського районного суду Київської області із заявою, в якій просила встановити факт неправильності в актовому записі про народження [PERSON] №26 складений 28 травня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області в графі «дата народження» в частині невірно зазначеної дати народження « [INFO] », замість правильної дати народження « [INFO] ». Заява мотивована тим, що заявник бажає встановити справжню дату її народження, оскільки у первинному свідоцтві про народження Серія [NUMBER] від 28 травня 1999 року складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області в графі «дата народження» помилково зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження №26. 14 грудня 1999 року матір - [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області з метою виправити помилку у свідоцтві про народження, а саме, вказати правильну дату народження у свідоцтві про народження її дочки. Після чого, відділ державної реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області видав матері Повторне свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 14 грудня 1999 року, в якому в графі «дата народження», зазначено [INFO] . У всіх документах, що належать [PERSON] , дата її народження вказана [INFO] (це паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган що видав 3227, дата видачі 12.07.2019 року; довідка про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №250581-2019 від 03.08.2019 року; закордонний паспорт № [NUMBER] виданий 10.02.2020 року; посвідчення водія [NUMBER] видане 24.01.2024 року) та інші. З часом оригінал повторного свідоцтва про народження було втрачено. Під час звернення матері до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою його відновлення, їй було повідомлено, що повторне свідоцтво з правильною датою народження на момент його видачі не було внесене до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У зв`язку з цим можливо здійснити відновлення лише первинного свідоцтва, в якому дата народження зазначена невірно, а для внесення виправлення до актового запису необхідно звернутися до суду. Ухвалою судді від 14.08.2025 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду (а.с. 16-17). 09.09.2025 року на адресу суду від начальника Білоцерківського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що при зверненні до відділу [PERSON] не надала медичні документи встановленого зразка чи довідки, видані медичною установою, де приймались пологи у її матері та інших документів, які б підтвердили, що дата її народження дійсно\~ [INFO] , а тому доповнити дату народження в актовому записі про народження заявника неможливо. Окрім того, вказано, що встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства та без представника їх відділу. Представник заявника в судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву підтримала та просила її задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи БІЛОЦЕРКІВСЬКОГО ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У БІЛОЦЕРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ), надали до суду заяву про розгляд справи згідно чинного законодавства, без їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00053261014 від 27.08.2025, вбачається, що 27 квітня 2011 року реєстратором Відділу реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області були внесені відомості про народження дитини, згідно актового запису про народження № 26 від 28.05.1999, складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис, у якому зазначені відомості про дитину\~« [PERSON] », дата народження\~« [INFO] », місце народження: «сщ. Володарка», відомості про батька - « [PERSON] », відомості про матір\~« [PERSON] » (а.с.29-30). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00043703397 від 21.02.2024 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), внести зміни у даті народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] » відділом виявилося неможливим, у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів, зокрема, медичного свідоцтва про народження форми 103/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 (а.с. 25-30). А також вказаним висновком встановлено таке: «В актовому записі про народження заявника № 26 від 28 травня 1999 року [PERSON] , складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, вказано дату народження [INFO] ». У первинному свідоцтві про народження Серія [NUMBER] від 28 травня 1999 року складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області в графі «дата народження» помилково зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження №26. У всіх документах, що надані [PERSON] , дата її народження вказана [INFO] (це паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган що видав 3227, дата видачі 12.07.2019 року; довідка про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №250581-2019 від 03.08.2019 року; закордонний паспорт № [NUMBER] виданий 10.02.2020 року; посвідчення водія [NUMBER] видане 24.01.2024 року) та інші. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. В поданих письмових поясненнях\~заінтересованої особи вказано на порушення судом правил предметної юрисдикції/підсудності даної заяви. Однак, суд посилаючись на правові висновки ВС по справі № 635/4947/20 від 17.02.2021 року, не погоджується з позицією БЦ відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ) про те, що у сторін виник публічно-правовий спір стосовно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису про народження особи. Суд вважає, що заява\~має розглядатися саме за правилами цивільного судочинства, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У\~статті 124 Конституції України\~закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у\~Конституції України\~принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини. За правилами пункту 1 частини першої\~статті 19 Кодексу адміністративного судочинства\~(далі -\~КАС) України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Зі змісту пунктів 1, 2 частини першої\~статті 4 КАС України\~вбачається, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, де зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Згідно зі\~статтею 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Таким чином, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа. У цій справі спірні правовідносини пов`язані з відмовою заінтересованої особи внести зміни до актового запису про народження [PERSON] через відсутність відповідних первинних медичних документів, визнанням заявником такої відсутності, суперечливих даних в поданих документах та бажанням встановити факт його народження у дату, якої немає в актовому записі. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 49 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи (частина друга\~статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у\~статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"\~(далі - Закон). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону). Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5\~(далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій\~статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або \~законом\~ чи судом у визначених\~ законом\~випадках. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. У заяві [PERSON] просила встановити неправильність запису про її народження в акті цивільного стану та зобов`язати заінтерисовану особу внести до нього зміни/доповнення. В даному випадку, суд враховує, що заявник погодився з рішенням Білоцерківського відділу ДРАЦС\~про відмову внести зміни до відповідного актового запису, визнавши, що у нього немає медичних документів, виданих\~пологовим будинком, в якому був народжений заявник, які би свідчили про те, що запис про його народження в акті цивільного стану від 28.05.1999 №26 є неправильним « [INFO] », а правильною датою народження є " [INFO] ". У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт реальної дати народження особи. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в поставі від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 (провадження № 14-408цс18). Перелік особистих немайнових прав, які встановлені\~Конституцією України,\~ЦК України\~та іншим\~законом, не є вичерпним (частина третя\~статті 270 ЦК України). Заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша\~статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про дату народження в актовому записі, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану. У заяві відсутні доводи щодо неправомірності вказаної відмови заінтересованої особи. А вимога заявника зобов`язати Білоцерківський відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису є похідною від вимоги встановити неправильність такого запису. Тому об`єктом перевірки судом у цій справі є не дотримання відділом ДРАЦС процедури розгляду звернення заявника про внесення змін до актового запису про народження від 28.05.1999 р. №26 і оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт народження [PERSON] , [INFO] , і залежно від встановлених обставин вирішення питання про неправильність актового запису про дату народження заявника та зобов`язання заінтересовану особу\~внести зміни до цього запису, вказавши такою датою "29.03.1999 року" замість "20.03.1999 року". Згідно\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом\~або договором. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, в п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо\~законом\~не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 8 Правил з питань поновлення втрачених записів актів громадянського стану, затверджених Міністерством юстиції України 03.05.1994, вік особи у поновленому запису\~акта\~про\~народження,\~як правило, вказується\~на\~підставі\~представлених\~заявником документів, якщо вони не мають суперечності. Якщо відділ\~реєстрації\~актів\~громадянського\~стану\~не мав можливості встановити день і місяць народження, датою народження у висновку\~необхідно\~вказати\~1\~липня\~відповідного року,\~а якщо неможливо встановити лише день народження,\~то вказується 15 число відповідного місяця. В даному випадку, заявник надав суду документи, які мають суперечності щодо дати його народження. З поданих документів вбачаються дати народження заявника « [INFO] » і « [INFO] ». Отже, оскільки існують такі суперечності в документах та неможливо\~встановити день і місяць народження заявника, суд вважає за можливе\~визначити дату народження заявника, як « [INFO] ». Як було зазначено вище,\~рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану у якому зазначено про внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану є самостійною підставою для здійснення уповноваженими особами органів реєстрації цивільного стану внесення змін до відповідного актового запису (п.2.16, п. 2.16.7), а згідно із\~ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження заявника породжує для нього юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і заявник, у зв`язку з цим, не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення якої можливе лише у судовому порядку, шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження заявника та зобов`язання вчинення дій, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення.

Outcome: approved