Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті до 01.05.2021 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі - 60 668,63 грн., з яких - заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі - 27 578,16, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 33 090,47 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19358,05 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 45 309,68 грн.; витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн., а також судовий збір в розмірі 2270 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 року №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п.8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 ;№34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, а отже - відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відповідач від послуг централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення у встановленому законом порядку не відмовився. Проте, відповідач вчасно не сплачував за спожиті послуги централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, у результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.05.2021 складає - 60 668,63 грн, з яких - заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі - 27 578,16 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 33 090,47 грн. Крім того, позивач на підставі договору №602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі - 45 309,68 грн. Згідно з п.3.4.2 Договору цесії Новий Кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених в Додатку №1 та/або Додатку №2 до Договору цесії сплати заборгованості. На підставі викладеного просив позов задовольнити. 20.07.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2021 року відкрито спрощене провадження з викликом учасників справи. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 14.12.2021 позов було задоволено. 07.02.2024 відповідач [PERSON] , в особі представника - адвоката Павленко АВ., подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2021 у вказаній справі. Свою заяву, зокрема, мотивував тим, що відповідач [PERSON] не був повідомлений належним чином про розгляд справи, оскільки судові повістки направлялися на адресу, де він ніколи не проживав та не був зареєстрований. Згідно з даними ДМС та паспортом, з 1986 року його зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] . Через це відповідач не отримав позовних матеріалів, не міг подати відзив, надати докази та брати участь у судовому засіданні, що призвело до ухвалення заочного рішення з порушенням його права на захист. Вказує, що [PERSON] ніколи не був індивідуальним споживачем у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не отримував послуг від КП «Київтеплоенерго», а тому не має боргу за теплопостачання. У рішенні суду помилково вказано, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] , однак відповідно до даних Державного реєстру речових прав власності він ніколи не мав у власності цього житла, а право власності на вказану квартиру взагалі не зареєстровано. Крім того, витяг з реєстру ДМС підтверджує, що з 1986 року відповідач зареєстрований та проживає у [ADDRESS] . Таким чином, він ніколи не проживав та не користувався комунальними послугами за адресою, наведеною у позові. Адвокатські запити до постачальників комунальних послуг також підтвердять відсутність у нього особових рахунків і заборгованості за цією адресою. Отже, рішення суду ґрунтується на недостовірних даних і підлягає перегляду. 08.02.2024 протоколом автоматизованого розподілу справу передано до раніше визначеного складу суду. 03.03.2024 представником відповідача подано клопотання про приєднання доказів по справі. 18.03.2024 від представника позивача надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду. Свої заперечення він мотивує тим, що при розгляді справи судом були вжиті всі можливі заходи щодо повідомлення відповідача про наявність судового провадження. Відповідачу було надано строк для подання відзиву, яким він не скористався. У судове засідання відповідач не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд правомірно ухвалив рішення без участі відповідача, не порушивши його права на захист. Враховуючи наведене, представник позивача просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду. 27.03.2024 від представника відповідача надійшла заява про скасування заочного рішення Солом`янського районного суду №760/18755/21 від 14.12.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 14.07.2024 заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2024 скасовано, а справу призначено до судового розгляду. 02.05.2024 від представника позивача Бокати А.В. надійшло клопотання про витребування доказів в якому він просить витребувати з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у справі та витребувано з Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності чи користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 21.08.2025 від Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду від 02.12.2024 надійшла інформація, відповідно до якої згідно з даними реєстрових книг квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] (1/5 частка), [PERSON] (1/5 частка), [PERSON] (1/5 частка), [PERSON] (1/5 частка) та [PERSON] (1/5 частка) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.06.1996 року. В судове засідання позивач не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява від представника позивача в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та дату повідомлені належним чином. Представником відповідача - адвокатом Павленко А. подано заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим, КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п.8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання та у зв`язку з відсутністю оплати за спожиті послуги централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води утворилася заборгованість, яка складається із заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 27 578,16 грн; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 33 090,47 грн. Крім того, позивач на підставі договору №602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі - 45 309,68 грн. Згідно з п.3.4.2 Договору цесії новий Кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених в Додатку №1 та/або Додатку №2 до Договору цесії сплати заборгованості. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). Встановлено, що з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем. Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги оскільки від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Крім того, постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 червня 2014 року справа №6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Частиною 1 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктами 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положення статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартир і при домової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/000845670 від 25.01.2024 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації - 02.10.1986. Відповідно до листа, наданим Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації», у реєстрових книгах містяться відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира зареєстрована на праві власності за такими особами: [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на житло, видане 24.06.1996 року. Однак позивачем пред`явлено позов до [PERSON] , проте доказів того, що останній є власником спірної квартири чи споживачем послуг, які надаються позивачем, матеріали справи не містять. Так, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України). Відповідачем у цивільному процесі є особа, яка притягується судом до відповіді за порушення, оспорення або невизнання прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача. У передбачених законом випадках відповідачами можуть бути й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача. Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у ч.ч.1, 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи. У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено ст.51 ЦПК України. Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. Враховуючи, що відповідно до наданих матеріалів справи квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за такими особами: [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка, а [PERSON] зареєстрований за іншою адресою - [ADDRESS] , де він перебуває на реєстраційному обліку з 02.10.1986 року, суд дійшов висновку, що відповідач не є споживачем комунальних послуг за вказаною квартирою, а відтак не є належним відповідачем у даній справі. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості пред`явлено до неналежного відповідача. У зв`язку з цим у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи те, що суд відмовив позивачу у задоволенні позову, понесені витрати позивача по сплаті судового збору, стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed