Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість розмірі 93195,06 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначали, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1. 28.11.2019 кредитний договір №2013216090001, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 46700 грн.; 2. 12.02.2021 кредитний договір №1001813318901, за яким Позичальнику надано у сумі 20000 грн.. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала: 1) По кредитному договору від 28.11.2019 № 2013216090001 - 76504.12 (сімдесят шість тисяч п`ятсот чотири гривні 12 копійок) грн., з яких: 46654.05 грн. - заборгованість за кредитом; 29850.07 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 12.02.2021 № 1001813318901- 16690.94 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень 94 копійки) грн., з яких: 7113.82 грн. - заборгованість за кредитом; 1.12 грн. - заборгованість процентами; 9576 грн. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 93195.06 (Дев`яносто три тисячі сто дев`яносто п`ять грн 6 коп.) гривень. Детальні розрахунки заборгованості додаються до позовної заяви.У зв`язку з викладеним звернулись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 22.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1. 28.11.2019 кредитний договір №2013216090001, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 46700 грн.; 2. 12.02.2021 кредитний договір №1001813318901, за яким Позичальнику надано у сумі 20000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала: 1) По кредитному договору від 28.11.2019 № 2013216090001 - 76504.12 (сімдесят шість тисяч п`ятсот чотири гривні 12 копійок) грн., з яких: 46654.05 грн. - заборгованість за кредитом; 29850.07 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 12.02.2021 № 1001813318901- 16690.94 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень 94 копійки) грн., з яких: 7113.82 грн. - заборгованість за кредитом; 1.12 грн. - заборгованість процентами; 9576 грн. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 93195.06 (Дев`яносто три тисячі сто дев`яносто п`ять грн 6 коп.) гривень. В матеріалах справи наявні заяви №1001813318901, №2013216090001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана особисто відповідачем, в яких зазначено умови кредитного договору. Підписавши заяви №1001813318901, №2013216090001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з Тарифами Банку та цілком згодна; всі умови договору їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Банк направив відповідачу письмову вимогу про виконання зобов`язання та погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 03.03.2025 року має заборгованість 1) По кредитному договору від 28.11.2019 № 2013216090001 - 76504.12 (сімдесят шість тисяч п`ятсот чотири гривні 12 копійок) грн., з яких: 46654.05 грн. - заборгованість за кредитом; 29850.07 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 12.02.2021 № 1001813318901- 16690.94 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень 94 копійки) грн., з яких: 7113.82 грн. - заборгованість за кредитом; 1.12 грн. - заборгованість процентами; 9576 грн. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 93195.06 (Дев`яносто три тисячі сто дев`яносто п`ять грн 6 коп.) гривень. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту, процентів за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує згідно вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved