Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

09 квітня 2025 року КП Гадяч-житло звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 5\~087, 11 грн, 3% річних у розмірі 828,57 грн., інфляційних витрат у розмірі 3529,72 грн., пені у розмірі 1008,51 грн, а також судового збору в сумі 3330,8 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн. Позов мотивує\~тим,\~що відповідачам на\~праві спільної\~сумісної власності\~належить квартира\~ [ADDRESS] .\~КП „Гадяч-житло\~надає послугу\~з утримання\~будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій,\~технічне обслуговування,\~поточний ремонт\~внутрішньобудинкових систем,\~обслуговування димовентиляційних\~каналів,\~поточний ремонт\~конструктивних елементів,\~освітлення місць\~загального користування.\~Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~в односторонньому\~порядку не\~виконують зобов`язання\~по оплаті\~за спожиті\~послуги,\~в результаті\~чого за\~період з\~01.01.2019\~року по\~ 30.04.2021\~року утворилася\~заборгованість за\~послуги з\~утримання будинків\~та прибудинкових\~територій в\~сумі 5\~087\~грн.\~11\~коп.,\~яку слід\~стягти в\~примусовому порядку. Вартість послуг позивач визначив, виходячи з тарифу, затвердженого виконавчим комітетом міської ради, та ціною послуги з утримання, що визначена договором про надання послуг з утримання будинків, що укладено із співвласниками. Ухвалою від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 29.04.2025. На адресу відповідачів направлялась ухвала про відкриття провадження яка повернулася до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Таким чином, відповідачі належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, однак відзиву на позов до суду не направили. На підставі ч. 8 с. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. \~Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за вказаною адресою. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та підприємців та громадськиї формувань КП «Гадяч-житло» зареєстровано як комунальне підприємство, основний вид економічної діяльності 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів. Підприємство надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, технічне обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, освітлення місць загального користування. Згідно розрахунку КП «Гадяч-житло», заборгованість за надані послуги за період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року становить 5\~087,11 грн. Відповідно ч.3 ст. 31 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, органи місцевого самоврядування затверджують тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до ч.2 ст. 32 цього ж Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховуються виходячи з розміру затверджених тарифів. Рішеннями Гадяцької міської ради від 23.11.2017 року № 745 для КП «Гадяч-житло» затверджено перелік тарифів на послуги та перелік робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] ,, що становить 3,06 грн за 1м2 загальної площі в місяць. Частинами 1, 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 19 ч.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово -комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст.\~20\~цього ж\~закону споживач\~зобов`язаний укласти договір\~ на\~ надання\~ житлово-комунальних\~послуг,\~підготовлений виконавцем\~на основі\~типового договору. Відповідно ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою Згідно договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій від 02 жовтня 2006 року, [PERSON] уклала договір з КП «Гадяч-житло» про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території закріплений у чинному законодавстві. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Всупереч вимогам ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не виконують свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спірний період не зверталися з заявами чи скаргами на неякісне надання послуг КП „Гадяч-житло в період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року. Відповідачі споживали житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. Згідно відомості про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території у відповідачів за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] наявна заборгованість у розмірі 5 087 грн. 11 коп. 12 лютого 2025 року позивач КП Гадяч-житло вже звертався до Гадяцького районного суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за результатами розгляду якої було видано судовий наказ у справі № 526/402/25. Ухвалою Гадяцького районного суду від 13.03.2025 на підставі поданої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заяви про скасування судового наказу судовий наказ у справі № 526/402/25 скасовано (а.с. 25). Згідно повідомлення виконавчого комітету Гадяцької міської ради [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, не надали Разом з тим, відповідачі не сплатили вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у них виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача за період з 01.01.2019р. по 30.04.2021р. складає суму основного боргу 5\~087,11 грн., та на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 828,57 грн., інфляційні витрати в розмірі 3\~529,72 грн та пеня за кожен день прострочення зобов`язання. Відповідач контррозрахунку суми боргу до матеріалів справи не надав. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, позивач і відповідачі є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачі порушують вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Також відповідачами не заявлено про застосування строку позовної давності. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, а також наявні в матеріалах докази, враховуючи норми закону, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, з огляду на що є підстави для їх задоволення. Таким чином, суд приймає до уваги розрахунок позивача про наявну заборгованість відповідачів, оскільки нарахування оплати за вказані види житлово-комунальних послуг проводилось за встановленими у законному порядку тарифами, відповідачами вказаний розрахунок не спростовано чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення заборгованості в солідарному порядку (ст.541 ЦК України). Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. З цього приводу суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Всупереч цьому, позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано лише квитанцію №б/н від 08.04.2025р про сплату гонорару адвокату Жага Е.Г. за юридичні послуги у написанні позовної заяви у розмірі 2000 грн. В зв`язку з цим, відсутність договору про надання правової допомоги, документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Крім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Згідно квитанції від 11.02.2025 р. № 11-19013799/с позивачем за подання до суду заяви про видачу судового наказу, справа №526/402/25 сплачено судовий збір у розмірі 302,80 грн. Окрім того, згідно квитанції від 08.04.2025 р. № 08-19281892/С позивачем за подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. За таких обставин суд вважає, що судовий збір, сплачений надмірно при поданні вище зазначеної заяви, підлягає поверненню. Таким чином, слід повернути позивачеві 302,80 грн. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: partial