Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов вмотивовано тим, що сторони є колишнім подружжям. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з батьком, оскільки поведінка відповідачки не відповідала поведінці турботливої матері. Позивач повністю займається вихованням доньки, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання. Мати дитиною не цікавиться, аліменти на утримання дитини не сплачує, з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає взагалі. Відтак, оскільки мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то з посиланням на приписи\~ст.164 СК України, просить суд позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо її дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Іршавського районного суду від 11.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Іршавського районного суду від 28.08.2025 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Відзиву на позов відповідачка [PERSON] не подавала. У судовому засідання позивач [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що\~є учасником бойових дій, отримує пенсію по інвалідності, має неофіційний заробіток. Коли повернувся додому із служби (2022-2023р), то впіймав відповідачку на подружній зраді, після чого вона поїхала у невідомому напрямку, і з того часу додому не поверталася. Він самостійно займається вихованням Ксенії, матеріально її утримує та забезпечує всім необхідним. Мати дитини не бере участі у її вихованні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини протягом тривалого часу. Відповідачка навіть не вітає дочку з днем народження, заблокувала її номер телефону, а тому вважає що таку матір слід позбавити батьківських прав. Це не буде суперечити інтересам дитини. Ніяких перешкод у спілкуванні відповідачки з дочкою з його боку немає. [PERSON] знає про судовий розгляд, однак ухиляється від участі у ньому. Представник позивача [PERSON] у судовому засідання підтримала позов, з підстав, вказаних в ньому. Відповідачка [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. Поштова кореспонденція судом направлялася на адресу реєстрації місця проживання відповідачки, встановленої в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою», а отже в силу приписів п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Також відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада України». Представник служби у справах дітей Іршавської міської ради Горзов А.С. у судовому засідання підтримала висновок Органу опіки та піклування Іршавської міської ради та просила позов задовольнити. Свідок [PERSON] , який є другом позивача суду показав, що [PERSON] сам виховує свою дочку з 2023 року. Дитина перебуває на його повному утриманні. Матір дитини він бачив тільки один раз, коли вони з позивачем відправлялися в ЗСУ у 2022 році. Свідок [PERSON] , який є другом позивача суду показав, що дитину [PERSON] утримує та виховує [PERSON] .. Матір дитини він бачив тільки один раз, коли вони з позивачем відправлялися в ЗСУ у 2022 році. Коли несли службу [PERSON] йому розповідав, що його колишня дружина у 2023 році поїхала у невідомому напрямку. Він особисто був свідком, коли дитина хворіла, то вони з позивачем відвозили її у лікарню. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника третьої особи, покази свідків, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави позову, вважає, що такий підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до приписів ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Заочним рішенням Іршавського районного суду від 12.09.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8-10). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Іршавської міської ради від 26.03.2025 року №08-30/901 [PERSON] (мати дитини) разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] , не проживає, що засвідчує акт обстеження житлово-побутових умов проживання, виданий заступником голови з питань діяльності виконавчих органів Іршавської міської ради 04.03.2025 року №01-41/148 та акт обстеження умов проживання гр. [PERSON] , складений працівниками служби у справах дітей Іршавської міської ради 20.03.2025 року. [PERSON] вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , [INFO] , з січня 2023 року не займалася і не займається, що підтверджується письмовими свідченнями: [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] . Невиконання матір?ю своїх обов?язків підтверджує і постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] видана Іршавським відділом державної виконавчої служби у Хуст Закарпатської області 06.06.2024 року № 75230445. [PERSON] протягом останніх двох років навчання своєї доньки у Іршавському ліцеї Іршавської міської ради Закарпатської області, участі у вихованні своєї дитини не приймала та не приймає, що підтверджує згадуваний заклад характеристикою, виданою на ученицю 7 класу, [PERSON] , [INFO] . За наявності зазначених обставин, з метою захисту прав і законних інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , приймаючи до уваги протокольне рішення комісії з питань захисту прав дитини від 25.03.2025 року: орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Як вбачається із пояснень [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешканців м. Іршава, такі пояснили, що являються друзями [PERSON] і можуть засвідчити, що він сам виховує свою дочку [PERSON] вже майже три роки. Мати дитини виїхала у невідомому напрямку, до дитини не приходить, не підтримує її ні матеріально ні морально, та не бере жодної участі у її вихованні. Батько дитини [PERSON] сам виховує доньку, дитина перебуває на його повному утриманні. Коли Бокотей проходив службу в лавах ЗСУ, донькою опікувалася бабуся [PERSON] (його мати) (а.с 65, 68). Актами Іршавської міської ради №01-41/243 від 02.05.2024, №01-41/148 від 04.03.2025 обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , встановлено, що сім`я [PERSON] проживає у власному будинку, наявність утриманців: [PERSON] , [INFO] [PERSON] розлучений, інвалід ІІІ групи, учасник бойових дій, ветеран війни. Проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Неповнолітня дитина перебуває на утриманні свого батька [PERSON] , умови проживання задовільні (а.с. 11, 63). Згідно Акту обстеження умов проживання, складеного працівниками служби у справах дітей Іршавської міської ради від 20.03.2025, матеріально-побутові умови проживання за адресою [ADDRESS] задовільні, На момент обстеження гр. [PERSON] проживає за даною адресою. З його слів, на даний час, його неповнолітня дочка [PERSON] , 2012 р.н., знаходиться на відпочинку у таборі у смт. Воловець (а.с. 62). Відповідно до характеристики, виданої директором Іршавського ліцею Іршавської міської ради Н. Онисько, [PERSON] , [INFO] навчається у Іршавському ліцеї з 01.09.2018 року. За час навчання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Характеризується організованістю, пунктуальністю, дотриманням правил. Охайна, доброзичлива, скромна, життєрадісна, наполеглива у досягненні поставленої мети. З 20.02.2023 року батьківські збори відвідує батько [PERSON] , який приділяє належну увагу вихованню дочки. Зі слів рідних (бабусі [PERSON] та тітки [PERSON] , мама учениці виїхала за кордон (а.с. 64). Згідно з частиною третьою\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою\~статті 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою\~статті 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі\~статтею 166 СК України\~позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Також слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суд повинен зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. За наведених обставин, суд констатує, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини впродовж тривалого проміжку часу, так як не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. На думку суду поведінка відповідачки свідчить про те, що змінити таку поведінку матері у кращу сторону неможливо і про наявність вини у її діях щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. А отже наявні правові підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, і це не суперечитиме інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1211,20 грн, сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved