Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ»,\~в особі\~свого представника\~ Пархомчук\~С.В., звернулося із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 112763 від 14.02.2020 року, в сумі 19440,00 грн., (Дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень (Чотири тисячі гривень 00 копiйок), Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 15440,00 грн (П`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок)., також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн., та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Позов мотивований тим, 14.02.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 112763 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 4000,00 гривень. Дата надання кредиту: 14.02.2020 року. Строк кредиту :14 днів. Валюта кредиту: UAH. Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 19440,00 грн., (Дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень (Чотири тисячi гривень 00 копiйок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 15440,00 грн (П`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок). Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 14.02.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 112763 від 14.02.2020 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні 18.08.2025 року відповідачка [PERSON] заперечила проти задоволення позову. Пояснила, що кредитний договір вона не укладала, кошти за цим кредитом не отримувала, зазначила, що кредит був оформлений шахрайськими діями. Крім того надала до суду копію довідки від АТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання, призначене на 18.09.2025 року, сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача у даному позові просив розгляд справи провести без його участі. Відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечує. Крім того надала до суду виписки по рахунку з АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч.1\~ст.15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторона позивача надала до суду копію договору від 14.02.2020 № 112763, укладеного в електронній формі, сторонами договору є ТОВ «ЗАЙМЕР» (як кредитодавець) та [PERSON] (як позичальниця). Договір підписаний позичальницею електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «KL7353». За цим договором [PERSON] повинна отримати від ТОВ «ЗАЙМЕР» фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності та взяти на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами угоди. Даний договір передбачав наступні умови: Сума виданого кредиту: 4000,00 гривень. Дата надання кредиту: 14.02.2020 року. Строк кредиту :14 днів. Валюта кредиту: UAH. Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно з наданою представником позивача випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить 19440,00 грн., (Дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень (Чотири тисячi гривень 00 копiйок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 15440,00 грн (П`ятнадцять тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, представник позивача надав інформаційну довідку, відповідно до якої 14.02.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Разом з тим, з доданої відповідачкою довідки від АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 13.11.1998 року, адреса реєстрації: [ADDRESS] , не мала\~картки № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, з доданих відповідачкою виписок по рахунку вбачається, що [PERSON] є власницею лише таких карток: № [NUMBER] , № [NUMBER] . З наданих виписок також не вбачається, що відповідачка отримала кредитні кошти від ТОВ «ЗАЙМЕР» у розмірі 4000 грн. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до положень ст.641-643 ЦК України оферта це пропозиція певній стороні укласти договір з урахуванням викладених умов. Оферта вважається прийнятою після її акцепту. Прийняття (акцепт) оферти є юридично значущою дією, наслідком якої є виникнення між сторонами договору. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 гл. 71 розд. ІІІ Книги п`ятої ЦК (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч.3 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 333/5483/20 (провадження № 61-13959св21). Варто зауважити, що матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів на рахунок, котрий був би відкритий на ім`я [PERSON] . Натомість за повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 13.08.2025 року, [PERSON] не мала\~картки № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», а як зазначив представник позивача саме на вказану банківську картку надходили кошти у розмірі 4000,00 грн. Посилання позивача\~на отримання\~власницею банківської\~картки № [NUMBER] певних коштів та користування такими кредитними коштами за відсутності доказів перерахування коштів кредитором на банківський рахунок, котрий був би відкритий саме на ім`я [PERSON] , не можуть у даному випадку бути підставою для стягнення кредитної заборгованості з відповідачки. Позивачем не доведено тієї обставини, що саме [PERSON] отримала кредитні кошти у сумі 4000,00 грн., мала реальну можливість розпоряджатись цими коштами та відповідно отримала певну економічну вигоду, використавши кредит. Відповідно для [PERSON] не виникають зобов`язання щодо повернення ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» коштів, котрі відповідачка фактично не отримувала, щодо сплати процентів за кошти, користування якими відповідачка не здійснювала. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних із ненаданням доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Надані стороною позивача документи суд вважає недостатніми доказами для підтвердження фактичного надання ТОВ «ЗАЙМЕР» кредитних коштів саме [PERSON] і для настання цивільно - правової відповідальності цієї особи за невиконання певних зобов`язань. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed