Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Слобожанської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Кудрявцева Тетяна Миколаївна про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 27 березня 2025 відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року витребувано спадкову справу після смерті спадкодавиці [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] ), яка померла [INFO] . 20 травня 2025 року на виконання вимог Ухвали суду від 27 березня 2025 року до суду надійшла спадкова справа після смерті спадкодавиці [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] ), яка померла [INFO] . 20 серпня 2025 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав та просив суд встановити факт родинних відносин, що він [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановити факт належності спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ДП №085540 виданого 13 грудня 1999 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської Ради народних депутатів від 03 грудня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №551 на земельну ділянку (пай) 565 розташовану на території КСП «Кіровський» Степнянської сільської ради площею 2,930 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] , що померла на земельну ділянку (пай) [NUMBER] площею 2,930 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території КСП «Кіровський» Степнянської сільської ради, що належала спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ДП №085540 виданого 13 грудня 1999 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської Ради народних депутатів від 03 грудня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №551. Представник Слобожанської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області Воронюк Є.Ю. надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, справу вирішити відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Кудрявцева Тетяна Миколаївна про слухання справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. На виконання вимог Ухвали суду надала до суду спадкову справу після смерті спадкодавиці [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] ), яка померла [INFO] . Вислухавши в судовому засіданні доводи позивача, допитавши свідків, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач у\~судовому засіданні\~пояснив,\~що його\~батьками є\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~його народження\~серії [NUMBER] \~виданим Виконкомом\~Берестівської сільської\~ради Липоводолинського\~району Сумської\~області,\~актовий запис\~№18\~від 03\~червня 1964\~року.\~16\~січня 2025\~року він\~отримав повторне\~Свідоцтво про\~народження серії [NUMBER] замість втраченого. 26 липня 2017 року [PERSON] склала Заповіт, який посвідчено головним спеціалістом виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №21. Відповідно до даного Заповіту, [PERSON] заповідала [PERSON] належну їй земельну ділянку (пай) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ДП №085540 виданого 13 грудня 1999 року площею 2,930 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За наявними у Виконкомі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області цей заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. [INFO] у віці 79 років померла [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей 03 липня 2019 року зроблено відповідний актовий запис за №77, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. [INFO] у віці 82 роки помер [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 07 вересня 2021 року зроблено відповідний актовий запис за №118, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на зазначену вище земельну ділянку. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її єдиний син [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування - здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Оскільки земельна\~ділянка є\~спадковим майном,\~яке залишилася\~після смерті\~ [PERSON] ,\~враховуючи наявність\~заповіту на\~користь [PERSON] , позивач обґрунтовано вважає, по має законне право бути єдиним спадкоємцем належного [PERSON] майна, як наслідок, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 16 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кудрявцевої Т.М. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа №39/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57922596 від 16 жовтня 2019 року та копією такої спадкової справи. Приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кудрявцевої Т.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідно до п.4.1, 4.2, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), відсутній факт родинних відносин між [PERSON] та матір`ю [PERSON] , а також належність спадкового майна саме померлій [PERSON] , про що приватним нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 квітня 2021 року. Як пояснив позивач в судовому засіданні, він фактично вступив в користування та розпорядження майном померлої матері [PERSON] . Він має право здати в оренду земельну ділянку та отримувати достойну орендну плату за користування земельною ділянкою фермерським господарством, але, я не має змоги укласти Договір оренди земельної ділянки, тому що не має документів на своє ім`я про право власності на спадкову земельну ділянку. Відповідно до Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 квітня 2021 року встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також належність спадкового майна саме [PERSON] можливо лише в судовому порядку. Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, яка була затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 р. № 22/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини посадова особа органу місцевого самоврядування з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідності вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, посадова особа органу місцевого самоврядування роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно п.п.\~4,\~12\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№№5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~(з\~наступними змінами),\~окреме провадження\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав\~та інтересів\~особи або\~створення умов\~здійснення нею\~особистих немайнових\~чи майнових\~прав або\~підтвердження наявності\~чи відсутності\~неоспорюваних прав\~за відсутності\~іншого порядку\~встановлення цих\~фактів.\~Наведений у\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~перелік фактів,\~які встановлюються\~судом,\~не є\~вичерпним.\~У судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] та встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю матері [PERSON] , померлій [INFO] , необхідно [PERSON] для прийняття, оформлення та розпорядження спадщиною після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Як пояснив позивач, він фактично проживав, вів сумісне господарство, доглядав за матір`ю [PERSON] , 1940 р.н. до дня смерті [INFO] та поховав її за свої кошти, але зареєстрований разом з матір`ю, за адресою: с. Степове Дніпровського району Дніпропетровської області не був, що підтверджується довідкою Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року №212. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виконавчим комітетом Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 17 жовтня 1958 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (мова оригіналу українська), про що 17 жовтня 1958 року складено [PERSON] відповідний актовий запис №16, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Під час збирання документів для оформлення спадщини, стало відомо, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00029751022 від 01 березня 2021 року відомості про наречену зазначені як [PERSON] . 24 червня 1998 року [PERSON] отримано Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я [PERSON] . 19 липня 2002 року [PERSON] отримано паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Позивач зазначив, що з 1968 року по 1981 рік його матір [PERSON] працювала в совхозі «Майовка», який в подальшому був реорганізований та ліквідований, і з 1982 року аж до самої пенсії працювала в КСП «Кіровський» Степнянської сільської рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Трудової книжки заведеної 29 грудня 1968 року на ім`я [PERSON] . 13 грудня 1999 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської Ради народних депутатів від 03 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 551 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ДП №085540, однак при оформленні було не вірно вказано по батькові [PERSON] як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », як було вказано в паспорті [PERSON] . Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області Управління у Дніпровському районі відділу №4 виданої 01 грудня 2021 року №633/45-21, відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на території Степнянської сільської ради КСП «Кіровський» станом на 01 січня 2013 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку (пай № [NUMBER] ) площею 2,93 Степнянської сільської ради Дніпропетровського (нині Дніпровського) району га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дніпропетровської області за [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП №085540, реєстраційний номер 551 від 13.12.1999 року, виданий на підставі рішення Степнянської сільської ради народних депутатів 9 сесії 23 скликання від 03.12.1999 року. Факт належності [PERSON] земельної ділянки (пай) № [NUMBER] , також підтверджується довідкою Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року №220 (оригінал довідки додається), в якій зазначено, що земельна ділянка (пай) площею 2,930 гектарів, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Слобожанської селищної ради (Степнянської сільської ради) с. Степове Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області, належить [PERSON] на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської Ради народних депутатів від 03 грудня 1999 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 551. Позивач у судовому засіданні акцентував увагу суду, що його мати [PERSON] була не грамотною та не писемною, не мала повної загальноосвітньої освіти, а тому і гадки не мала, що написання її по батькові як « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » створить [PERSON] в подальшому проблеми при оформленні спадщини після її смерті. Причиною не вірного написання по батькові [PERSON] в Державному акті на земельну ділянку виникла у зв`язку із неправильною транслітерацією прізвища, імені та по батькові з російської на українську мову. Невірне зазначення «по-батькові» [PERSON] у правовстановлюючому документі на земельну ділянку не може бути виправлено за місцем видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку у зв`язку із смертю власника земельної ділянки. Крім того, як зазначалось вище, відповідно до Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 квітня 2021 року встановити факт належності спадкового майна саме [PERSON] можливо лише в судовому порядку. З огляду на вищевикладене позивач просить суд встановити факт родинних відносин, що він є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] та встановити факт належності спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ДП №085540 виданого 13 грудня 1999 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської Ради народних депутатів від 03 грудня 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 551 на ім`я « [PERSON] ». Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом с особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином, який дійсний за умови додержання встановленої законом форми та змісту. Отже, на заповіт як односторонній правочин розповсюджуються загальні норми цивільного законодавства стосовно підстав та наслідків визнання недійсності правочинів. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Позивач в судовому засіданні зауважив, що в останні роки свого життя, його матір [PERSON] не вставала з ліжка, хворіла. Він повністю піклувався про матір, яка в свої роки вже не могла обслуговувати себе, купував їй одяг, продукти харчування та ліки, також повністю вів домашнє господарство та займався огородництвом, внаслідок смерті матері займався її похованням, що в судовому засіданні підтвердити сусіди та родичі, зокрема [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У Постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6164 ц.с. чітко зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29ЦК України. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість Спадкоємця, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів Спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок підтверджується лише записом у погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформлювали документи на належне їм майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право буде визнано в судовому порядку. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Крім того, згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.9 ч.1 ст.27 вище зазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) яка померла [INFO] , право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved