Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Як вбачається з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04.11.1997 р.н., Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, [PERSON] народилася [INFO] у с. Грушеве Тячівського району Закарпатської області. На другій сторінці паспорту міститься запис прізвища, імені та по-батькові заявниці російською мовою- [PERSON] . Прізвище [PERSON] заявницею набуто на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого 06 травня 1965 року одружились [PERSON] , 1941 р.н. та [PERSON] , 1941 р.н. (прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] ). Укладення шлюбу підтверджується також і штампом у паспорті громадянина України серії [NUMBER] на сторінці 10. Протягом життя заявниця працювала, трудова діяльність відображена у трудовій книжці, виданій 30 грудня 1962 року, титульна сторінка якої заповнена російською мовою, ім`я заявниці зазначено як " [PERSON] ", міститься напис про зміну прізвища на " [PERSON] " (російською мовою) на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Таким чином, записом у трудовій книжці також підтверджується укладення шлюбу саме заявницею. Заявниця звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою від 12.02.2025 щодо перерахунку "перехід на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду у Херсонській області. Органом Пенсійного фонду України прийнято рішення про відмову [PERSON] в проведенні перерахунку, оскільки наявна невідповідність у написанні прізвища, імені та по-батькові заявниці у паспорті громадянина України та свідоцтві про одруження. Невідповідність персональних даних заявниці у свідоцтві про одруження та паспорті громадянина України викликана особливостями правопису радянського часу. Діловодство в УРСР велося переважно російською мовою, єдиного класифікатора написання імен - не існувало. Внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську при видачі паспорту громадянина України ім`я заявниці було записано як " [PERSON] ", а прізвище зазначено як " [PERSON] ", (що відповідає тогочасним правилам українського правопису). Оскільки самостійно виправити невідповідності заявниця не має можливості, вона звертається до суду з заявою про встановлення факту належності їй документа свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.05.1965р. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник заявника надала заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявниці. Заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності. Крім того, надав письмові пояснення, відповідно до яких просить заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду з огляду на те, що між сторонами існує спір про право. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, як вбачається з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04.11.1997 р.н., Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, [PERSON] народилася [INFO] у с. Грушеве Тячівського району Закарпатської області. На другій сторінці паспорту міститься запис прізвища, імені та по-батькові заявниці російською мовою- [PERSON] . Прізвище [PERSON] заявницею набуто на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого 06 травня 1965 року одружились [PERSON] , 1941 р.н. та [PERSON] , 1941 р.н. (прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] ). Укладення шлюбу підтверджується також і штампом у паспорті громадянина України серії [NUMBER] на сторінці 10. Протягом життя заявниця працювала, трудова діяльність відображена у трудовій книжці, виданій 30 грудня 1962 року, титульна сторінка якої заповнена російською мовою, ім`я заявниці зазначено як " [PERSON] ", міститься напис про зміну прізвища на " [PERSON] " (російською мовою) на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Таким чином, записом у трудовій книжці також підтверджується укладення шлюбу саме заявницею. Заявниця звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою від 12.02.2025 щодо перерахунку "перехід на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду у Херсонській області. Органом Пенсійного фонду України прийнято рішення про відмову [PERSON] в проведенні перерахунку, оскільки наявна невідповідність у написанні прізвища, імені та по-батькові заявниці у паспорті громадянина України та свідоцтві про одруження. Невідповідність персональних даних заявниці у свідоцтві про одруження та паспорті громадянина України викликана особливостями правопису радянського часу. Діловодство в УРСР велося переважно російською мовою, єдиного класифікатора написання імен - не існувало. Внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську при видачі паспорту громадянина України ім`я заявниці було записано як " [PERSON] ", а по батькові зазначено як " [PERSON] ", прізвище « [PERSON] » (що відповідає тогочасним правилам українського правопису). Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши матеріали справи,\~у суду не виникає сумнівів відносно того, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 06.05.1965р належить [PERSON] , [INFO] , а отже заява останньої підлягає до задоволення у повному обсязі. Щодо твердження Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що між сторонами існує спір про право слід вказати наступне. Так, вивченням поданих заявником документів та результатів вивчення підстав для звернення заявника до суду, а також мету такого звернення, суд дійшов до висновку, що [PERSON] вибрала правильний спосіб звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки на даному етапі розгляду її заяви в органах Пенсійного фонду України спору про право на пенсію не має та [PERSON] в судовому порядку не просить призначити їй пенсію за віком. Встановлення факту належності свідоцтва про шлюб не тягне за собою виникнення у [PERSON] права на "перехід на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки рішення суду не матиме зобов`язальний характер для органів Пенсійного фонду України перевести останню на вказаний вид пенсії, а навпаки\~ [PERSON] у разі наміру переходу на інший вид пенсії слід буде повторно звернутися до Пенсійного фонду України із заявою про переведення на інший вид пенсії, де таку заяву та інші подані нею документи буде розглянуто згідно вимог законодавства України. Суд у межах даної цивільної справи не вирішує право переходу [PERSON] на інший вид пенсії, а тільки вирішує питання про наявність чи відсутність юридичного факту, про який зазначено у даній заяві. Ураховуючи вказане, суд вважає доводи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про наявність у межах даної справи спору про право надуманими та нічим не обґрунтованими.

Outcome: approved