Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

25 липня 2025 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03 липня 2021 року уклала шлюб з Відповідачем, який зареєстровано у Покровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблений актовий запис № 236. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами, виданими Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблені актові записи № 640 та 202 відповідно. Діти, [PERSON] та [PERSON] , проживають з Позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на утриманні Позивача. З моменту народження спільних дітей Позивач неодноразово зверталася до Відповідача щодо сплати ним аліментів для утримання спільних дітей, була усна домовленість про добровільну сплату аліментів, але аліментів не отримувала. У зв`язку з тим, що Позивач та Відповідач так і не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини та ухиленням Відповідача від сплати аліментів, Позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач, разом із малолітніми дітьми, є внутрішньо переміщеними особами у зв`язку з військовими діями на території їхнього постійного місця проживання. На даний момент вони проживають у [ADDRESS] , житло є тимчасовим, умови проживання складні. Постійного офіційного джерела доходу Позивач не має, державна допомога є мінімальною та недостатньою для забезпечення потреб дітей, такий рівень вона одна не зможе сплачувати. Натомість Відповідач є здоровим та працездатним. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця , але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 11.09.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Крім того, про час і місце розгляду справи по суті відповідач повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із свідоцтвом про народження від 19.08.2021 серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження від 08.06.2022 серії [NUMBER] батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 11). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.08.2025 № 7423-5003422152 та № 7423-5003422181 [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 15). За цією ж адресою проживає і Позивач (а.с. 13), що підтверджується зокрема і актом про проживання особи без реєстрації від 09.07.2025 (а.с. 12). Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, що передбачений законодавством та надано належні і допустимі докази щодо обставин, на яких грунтується така вимога суд вважає, що позов про стягнення аліментів на малолітніх дітей підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем заявлено позовну вимогу, яка задоволена повністю, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved