Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ" у червні 2025 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами №102268583 від 09.08.2021,№4968947 від 09.08.2021 у розмірі 85000 грн,судовий збір у розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн. Свій позов обґрунтовує, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 4558095, згідно якого відповідачу було надано кредит на строк 30 днів у сумі 10 000,00 гривень, зі сплатою процентів, комісії за користування кредитними коштами на визначених умовами договору. 16 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір №16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №4558095. У свою чергу, ТОВ «Вердикт капітал» 10 березня 2023 року відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, в тому числі і за договором №4558095. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість за договором №4558095 від 15.06.2021 в сумі 80500,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 69500 гривень; заборгованість за комісіями 1 000,00 гривень. З врахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 80500 гривень заборгованості за кредитним договором, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,4 грн та витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 25000,00 гривень. Ухвалою судді від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання 01.08.2025 року відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Стасюка Володимира Яковича. У судовому засіданні ухвалою суду від 11.09.2025 року відповідно до ст. 83 ЦПК України не прийнято до розгляду , докази, подані представником відповідача, а саме: копію довідки № 1698 від 03.12.2021 року, копію посвідчення учасника бойових дій [PERSON] серії [NUMBER] від 12.12.2017 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, оскільки відповідач на час укладення договору знаходився у зоні бойових дій і не мав можливості його укласти. Разом з тим, не може спростувати докази про отримання відповідачем кредитних коштів на суму 10000 грн відповідно до квитанції , долученої до позовної заяви. Ствердив, що не визнає суму 25000 грн вартості за надання правової допомоги. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4558095, на підставі якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень (п.1.2 договору); строк надання кредиту 30 днів з 15 червня 2021 року(п.1.3 договору); термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15 липня 2021 року (п.1.4 договору). Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1000 гривень, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно з п.1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 4500 грн, які нараховуються за ставкою 1.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 умов договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. За умовами п.2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в розмірах, зазначених в п.1.5.1-1.5.2 договору, в термін вказаний у п.1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2 або проценти за стандартною базовою ставкою, визначеною п.1.6 договору в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. Пунктом 2.3 вказаного договору передбачені умови пролонгації строку кредитування. Згідно з п. 2.3.1.1. Договору пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на вебсайті товариства tengo.ua (далі сайт товариства) за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Відповідно до п.2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. Згідно з п.6.1 кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитних договорів або інформація з посиланням на них є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитних договорів позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на вебсайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитних договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Додатком №1 до договору про споживчий кредит №4558095 від 15 червня 2021 року, визначено Графік платежів за вказаним договором, відповідно до якого заборгованість мала бути сплачена 15 липня 2021 року в розмірі 15500,00 гривень з яких:10 000,00 гривень сума кредиту; 4500,00 гривень - проценти за користування кредитом та комісія за надання кредиту - 1 000,00 гривень(а.с.86). Відповідно до копії анкети - заяви на кредит № 4558095, погодженні умови кредитування по заяві № 4558095: сума кредиту 10 000,00 гривень, погоджений строк кредиту 30 днів, комісія за надання 1000 гривень за ставкою 10 % одноразово,проценти за користування кредитом 4500 гривень, ставка процентів 1,50 % за кожен день користування (а.с.108). Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] підписав кредитний договір № 4558095 від 15 червня 2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора V99561, який був відправлений 15 червня 2021 року на номер телефону [NUMBER] (а.с.110). Перерахування кредитних коштів в сумі 10 000,00 гривень на картковий рахунок [NUMBER] *65 підтверджується квитанцією LIQPAY від 15.06.2021 року ID платежу: 1677616082 (а.с.111). Згідно до розрахунку ТОВ "Мілоан" заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором 4558095 від 15.08.2021 року становить 45500 грн , з яких 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 34500 грн - по процентам за період з 15.06.2021 року по 13.09.2021 року , 1000 грн - по комісії. Як вбачається з матеріалів справи 16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №4558095 від 15.06.2021 року, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу та витягом з нього . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, у тому числі за Договором про споживчий кредит №4558095 від 15.06.2021, що підтверджується реєстром боржників до договору відступлення та витягу з нього (а.с.83). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за договором про споживчий кредит № 4558095, заборгованість станом на 13 червня 2025 року складає 80500 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту; 69500 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги за період з 15.06.2021 року по 23.02. 2022 року; 1 000,00 гривень - заборгованість з комісії(а.с.20). Враховуючи вищевказані договори відступлення прав вимоги, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , тому, суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит № 4558095 від 15 червня 2021 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем факт отримання кредитних коштів у сумі 10 000,00 гривень відповідно до умов вказаного договору № 4558095 від 15 червня 2021 року ( далі Договір) не заперечується та не оспорюється факт укладення вищевказаного договору. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявлена у позові сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 гривень відповідає умовам договору, відповідачем не сплачена ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Отже, ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо заборгованості за процентами суд дійшов такого висновку. До стягнення позивач заявив заборгованість по відсотках в загальній сумі 34500 грн. Аналізуючи досліджені по справі письмові докази та заявлену позивачем суму кредитної заборгованості по відсотках, суд дійшов висновку про її невідповідність умовам укладеного з відповідачем договору № 455809515.06.2021 року. Так, у п.2.4.2. договору, якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно до п.1.3 та 2.3 цього договору , виконання зобов`язання зі сплати платежів вважаються простроченими позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4 , п. 3.2.5 Договору. Згідно до п. 2.3.1.2 договору строк кредитування не може перевищувати 60 днів. Відповідно до п.4.2 Договору , у разі прострочення позичальником зобов]язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування , з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складається у зв`язку з продовженням строку кредитування ( пролонгацією) , має право нарахувати проценти за стандартною ( Базовою) ставкою , передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов]язання , передбачених ст. 625 ЦК України . У зв`язку із цим, нарахування відповідачу після 60 ( шестидесяти) календарних днів з дня укладення договору (15.06.2021 року) процентів не знаходить свого належного юридичного обґрунтування і по своїй суті є реалізацією положень ч.2 ст.625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання. За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав для нарахування процентів після спливу визначеного у п.2.3.1.2 Договору строку договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами визначено сторонами строку, у даному випадку після 60 днів з дня укладення договору, є безпідставним. У зв`язку із цим заборгованість відповідача [PERSON] по відсоткам буде становити 34500 грн за період з 15.06.2021 по 13.09.2021 року ( 10000х1,5 х30 днів + 10000х5 х60 днів= 4500 +30000= 34600 ) грн. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі непогашеного тіла кредиту 10000 грн та відсотків у розмірі 34500 грн, нарахованих в межах строку кредитування, визначених кредитним договором. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 45500,00 гривень (10000 грн ( тіло кредита)+ 34500 ( проценти) + 1000 ( комісія)= 45500) грн. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1360,18 грн (45500/80500*2422). Разом з тим, суд частково задовольняє позовні вимоги на суму 45500 ( сорок п`ять тисяч п`ятсот )гривень, з яких 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1000 грн - комісія за надання кредиту, 34500 грн- проценти за користування кредитом за період з 15 червня 2021 року по 13.09.2021 року, оскільки згідно до 2.3.1.2 кредитоного договору № 4558095 від 15 червня 2021 року строк кредитування не може перевищувати 60 днів. Таким чином, суд задовольняє позов на суму 45500 грн, а в задоволенні решти позовних вимог відмовляє. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом». Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,4 грн. Враховуючи, що позов подано через систему " Електронний суд" , позовні вимоги задоволено частково , а отже судовий збір стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог пропорційно у розмірі 466,42 грн ( 15500: 80500х2422,4 грн= 466,42 ) грн . Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд прийшов до наступних висновків. У матеріалах справи міститься копія договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладеного між ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» ,заявки на надання юридичної допомоги від 01.05.2025 року №667, витягу з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, згідно з яким вартість надання усної консультації з вивчення документів становить 4000,00 грн.; підготовка пропозиція 6000, складання позову 15000,00 грн., тобто вартість витрат на професійну допомоги позивачем оцінена на суму 25000,00 грн. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial