Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

В травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулося до Дарницького районного суду міста Києві з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 12 006,67 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Новобудова». Позивач вказує, що відповідачка користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за період з 01.02.2022 по 01.04.2025 у сумі 12 006,67 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, а також 3 % річних у розмірі 197,17 грн, та 933,38 грн - інфляційних втрат. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.05.2025 позовну заяву передано для розгляду судді Мицик Ю.С. 15.05.2025 на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/9690/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12.06.2025 від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. У своїй заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2022 по 01.06.2025 у розмірі 12 498,10 грн з яких: основний борг за період з 01.02.2022 по 01.06.2025 - 11 092,12 грн; 3 % річних від простроченої суми за період з 01.01.2024 по 01.06.2025 - 252,25 грн; індекс інфляції за період з 01.01.2024 по 01.06.2025 - 1 153,73 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.08.2025 заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду. Відповідачці ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками направлено на адресу її зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, які отримані нею 23.05.2025. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до Рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 196/0/5-06 від 24.10.2006 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] переданий на баланс, обслуговування і експлуатацію ТОВ «Новобудова». Згідно з Авізо № 323 від 24.04.2007 АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 27.03.2013, квартира [ADDRESS] , яка складається з 3 кімнат, житловою площею 46,40 кв.м., загальною площею 97,40 кв.м. належить [PERSON] на праві приватної власності, копія якого наявна в матеріалах справи. 27.12.2019 між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , відповідно до умов якого ТОВ «Новобудова» зобов`язується надавати послугу з управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до п. 6 цього договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною встановленими цим договором у строк не пізніше 25 числа місяця на ступного за звітним. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, а відтак відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання таких послуг не може бути підставою для звільнення відповідача від їх оплати. Така правова позиція ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13 та у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц. Крім цього, як передбачено частиною першою статті 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не здійснювала оплату вартості житлово-комунальних послуг, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, розмір якої станом на 01.06.2025 складає 11 092,95 грн. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка докази оплати наданих послуг та докази на спростування наданого позивачем розрахунку не надала. У зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачкою грошового зобов`язання, позивач також просить стягнути з неї за період з 01.01.2024 по 01.06.2025 3 % річних від простроченої суми - 252,25 грн та індекс інфляції за період з 01.01.2024 по 01.06.2025 - 1 153,73 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку про його відповідність вимогам законодавства, а тому вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 1153,73 грн, а також 3% річних в розмірі 252,25 грн. Отже, позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, який відповідно до положень статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved