Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Посилалася на те, що 06.01.2024 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом із нею в [ADDRESS] , перебуває на її утриманні та вихованні. Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.06.2025 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 02.06.2025 року і до повноліття дитини. Вказувала, що вона, [PERSON] , на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, отримує тільки соціальну виплату у розмірі 860 гривень, утримання дитини потребує значних витрат. Відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу. [PERSON] є здоровою, працездатною особою, отримує стабільний дохід, оскільки працює в ТОВ ВКФ «Балакком», отже має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Ухвалою суду від 18.08.2025 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивач у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Позов підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Згідно свідоцтва про народження її батьками є: батько [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с.12). Отже, відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини запис про батьківство не оспорював. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч.1, ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина відповідачем будь-якими доказами не спростована. Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.06.2025 року у справі №727/6557/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 02.06.2025 року і до повноліття дитини (а.с.18). Відповідно до ч. ч.2, 4, ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч.6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом було досліджено довідку про доходи №1784468 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи від 17.09.2025 року за період з 1 кварталу 2025 року по 2 квартал 2025 року, відповідно до якої [PERSON] отримав доходи у вигляді заробітної плати від ТОВ ВКФ «Балакком»: січень 2025 року виплачено 32635 грн. 18 коп.; лютий 2025 року виплачено 24976 грн. 63 коп.; березень 2025 року виплачено 26151 грн. 29 коп.; квітень 2025 року виплачено 20903 грн. 00 коп.; травень 2025 року виплачено 22000 грн. 00 коп.; червень 2025 року виплачено 28709 грн. 09 коп. Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved