Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вказаним позовом, в якому остання просила визнати недостовірною інформацію, надану після 23.03.2023 АТ КБ «ПриватБанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» для формування кредитної історії позивача по договору поруки № N/V071978 від 24.10.2007 року щодо наявності поточної та простроченої заборгованості, а також запису, що кредит «відкритий»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» відобразити в кредитній історії позивача рішення Першотравневого суду м. Чернівці від 12.12.2022 у справі №725/3117/22; вилучити з кредитної історії позивача всі записи про наявність грошових зобов`язань за договором поруки, що внесені після 23.03.2023 по день ухвалення рішення у справі; змінити у кредитній історії позивача запис з кредит «відкритий» на кредит «закритий»; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову вказувала, що відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» надається інформація Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про наявність простроченої та поточної заборгованості. Проте рішенням Першотравневого суду м. Чернівці від 12.12.2022 у справі №725/3117/22 визнано припиненими правовідносини за договором із ЗАТ КБ «Приват банк», правонаступником якого є АТ КБ « Приватбанк» щодо: зобов`язань [PERSON] за договором поруки № N/V071978, укладеним між нею та ЗАТ КБ « Приват банк» 24 жовтня 2007 року. Враховуючи вищевикладене просила позов задовольнити та слухати справу у її відсутність. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2025 року позовну заяву передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою судді від 12.05.2025 року відкрито провадження у вказаній справі для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20.07.2025 року від представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що АТ КБ "ПриватБанк" вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 24.10.2007 року уклав з банком кредитний договір за №N/V071978 на суму 50000 доларів США, строком до 10.10.2017 року, ціль кредиту - на споживчі цілі. В забезпечення вказаного кредитного договору було укладено іпотечний договір №N/V071978 від 26.10.2007 року. Предметом іпотеки виступив житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0262 га за цією ж адресою з кадастровим номером 7310136600:36:002:0150. Для забезпечення повернення кредиту укладено договір поруки від 24.10.2007 року із [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області у справі №724/2623/13-ц задоволено позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №N/V071978 від 24.10.2007 року в сумі, яка складається з наступного: 32967,60 дол. США заборгованість за кредитом; 329,06 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 30,36 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а разом 33327,02 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2013 року складає 266282,89 (двісті шістдесят шість тисяч двісті вісімдесят два гривні вісімдесят дев`ять копійок) грн. Отже, при прийнятті вказаного рішення судом установлено, що [PERSON] , [PERSON] не надали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В добровільному порядку виконання вказаного рішення суду позивачі не здійснили. Виконання рішення суду здійснювалося через органи Державної виконавчої служби і кошти були перераховані банку тільки 10.10.2017 року, тобто мало місце несвоєчасне виконання зобов`язання за кредитним договором, прострочення грошового зобов`язання. Твердження позивача про неправомірність дій не ґрунтуються на відповідних доказах та є лише власним припущенням, оскільки до позовної заяви не надано жодного доказу, яким доводиться, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дійсно передав недостовірну інформацію, та таку, що не відповідає дійсності, всупереч положенням Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" до ТОВ "Українське бюро кредитних історій". Позивач особисто не надала належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається під час звернення до суду із даним позовом. Просив у задоволенні позову відмовити та в разі задоволення позову зменшити судові витрати до 2663,00 грн. Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001): кредитний звіт за період з 24.03.2023 з відображенням кредитної історії [PERSON] в якості поручителя [PERSON] за його кредитним договором, укладеним з АТ КБ «ПриватБанк» 24.10.2007; договір № 2645671 з АТ КБ «ПриватБанк» на ведення кредитної історії [PERSON] ; положення (правила) формування і ведення кредитних історій; копії звернення до АТ КБ «ПриватБанк» про суть непогодження [PERSON] з інформацією, яка міститься в її кредитній історії, що викладена у заяві від 06.06.2024. Витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» копії відповідей про результати розгляду заяви [PERSON] від 06.06.2024. Витребувано від Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (вул. Грушевского, 1Д, м. Київ, 01001) копії відповідей про результати розгляду заяви [PERSON] від 06.06.2024. На виконання ухвали суду про витребування доказів від Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 20 серпня 2025 року надійшла відповідь. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 році між позивачем [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» було укладено Кредитний договір № N/V 071978. Згідно умов п.п. 1.2, 1.3 та 1.4 вищезазначеного Кредитного договору, кредитні кошти в сумі 50000 доларів США видано на споживчі цілі та встановлено термін їх повернення з відсотками - не пізніше 10 жовтня 2017 року. Відповідно до умов п. п 2.1.1., 2.1.2. Кредитного договору , виконання зобов`язань позичальника забезпечено Іпотечним договором № N/V 071978 та Договором поруки № N/V 071978. Поручителем по кредитному договору виступила позивачка [PERSON] . Рішенням Першотравневого суду м. Чернівці від 12.12.2022 у справі №725/3117/22 визнано припиненими правовідношення по договорах із ЗАТ КБ «Приват банк», правонаступником якого є АТ КБ « Приватбанк» щодо: зобов`язань [PERSON] за договором поруки № N/V071978, укладеним між нею та ЗАТ КБ « Приват банк» 24 жовтня 2007 року. Позивач [PERSON] неодноразово зверталась до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» з заявами про видалення інформації по договору поруки № N/V071978 від 24.10.2007 року, проте отримала відмову. Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію визначаються Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Відповідно до ст. 3 Закону ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу). Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро кредитних історій - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію . Ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону. Ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Отже, з наведеного вище вбачається, що відомості щодо наявності за [PERSON] заборгованості за договором поруки від 24 жовтня 2007 року надає виключно АТ КБ «ПриватБанк». Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року перед АТ КБ «ПриватБанк» не має, оскільки вона їх виконала в повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про визнання недостовірною інформацію, наданої після 23.03.2023 АТ КБ «ПриватБанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» для формування кредитної історії позивача по договору поруки № N/V071978 від 24.10.2007 року щодо наявності поточної та простроченої заборгованості, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена (частини четверта, сьома статті 277 ЦК України). Згідно позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду у справі № 757/9133/18-цвід 24 грудня 2021 року під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Враховуючи те,що передача інформації банком до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відбулось на виконання вимог Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», вона не може вважатись поширеною в розумінні вищенаведеної позиції, у зв`язку з чим вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» № 2704-IV бюро кредитних історій (далі-Бюро) -юридична особа,виключною діяльністю якої є збір,зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію;ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу,що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону;користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. У відповідності до ст.5 Закону №2704-IV джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону. Згідно зі ст.10 Закону №2704-IV Бюро вилучає з кредитної історії: інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними; всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього; інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії. Бюро має право за участю Користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим Користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та Договором. Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину. В даному випадку суд звертає увагу, що положення ст. 10 Закону № 2704-IV в їх змістовному розумінні не можуть зводитись до буквального сприйняття такої підстави як відсутність договору кредиту, а повинно оцінюватись через призму правого значення та впливу на інші, пов`язані із вчиненням основного зобов`язання у формі договору кредиту взаємні відносини. Сама відсутність зобов`язання позивача за договором кредиту внаслідок припинення поруки становить собою ознаки відсутності договору, та може бути прийнята до уваги на врегулювання спору між сторонами. На думку суду, оскільки будь-який кредитор при вирішенні питання щодо надання згоди у видачі кредиту на з`ясування передбачуваного рівня матеріальних ризиків за результатами вчинення правочину має право на запит у Бюро інформації в формі кредитних звітів, що складають кредитну історію, наявність даних з невідповідним фактичним обставинам змістом порушуватиме передбачуване право особи на отримання банківських послуг. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. З огляду на викладене, суд вважає ефективним для поновлення невизнаних прав позивача задовольнити вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» виключити з кредитної історії [PERSON] інформацію щодо наявності заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором поруки від 24 жовтня 2007 року № N/V071978. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Разом з тим, питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України.

Outcome: partial