Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

28 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 01 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22033000139354, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти строком до 01 серпня 2021 року. Право вимоги до позичальника за зазначеним кредитним договором відступлено первісним кредитором на користь позивача згідно договору факторингу № 15/12/2021 від 15 грудня 2021 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22033000139354 від 01 серпня 2019 року у загальному розмірі 40 046 грн 23 коп, у тому числі: тіло кредиту - 21 172 грн 56 коп, проценти - 00 грн 41 коп, комісія 18\~002 грн 30 коп, збитки від інфляції 749 грн 15 коп, три відсотки річних 121 грн 81 коп. \~ \~ Заперечення відповідача За змістом поданого відзиву [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності при зверненні до суду. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, строк повернення кредиту закінчився 01 серпня 2021 року, позовна заява подана до суду 28 грудня 2024 року з пропущенням трирічного строку позовної давності, жодних доказів переривання чи зупинення перебігу позовної давності позивач не надав. Крім того відповідач посилається на недоведеність переходу до позивача права вимоги за кредитним договором, а також відсутність належного розрахунку сум, заявлених до стягнення. Висновки за результатами розгляду заявлених вимог Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено і не заперечується сторонами, що 01 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22033000139354, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 24\~800 грн строком на 24 місяці, кінцева дата повернення кредиту 01 серпня 2021 року, цільове призначення на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту за період з 01 серпня 2019 року по 29 лютого 2020 року 7 відсотків від суми кредиту, з 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року 5,5 відсотків від суми кредиту, з 01 вересня 2020 року по 28 лютого 2021 року 4 відсотки від суми кредиту, з 01 березня 2021 року по 31 серпня 2021 року 2,25 відсотки від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001 відсоток річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56 відсотків річних. Погашення заборгованості позичальником має здійснюватися у вигляді щомісячних платежів, визначених у графіку (розділ 4 договору). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22033000139354 від 01 серпня 2019 року у загальному розмірі 40 046 грн 23 коп, у тому числі: тіло кредиту - 21 172 грн 56 коп, проценти - 00 грн 41 коп, комісія 18\~002 грн 30 коп, збитки від інфляції 749 грн 15 коп, три відсотки річних 121 грн 81 коп. Зазначений розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку на 135 аркушах, (а.с.25-45) Як визначено статтями 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитний договір № 22033000139354 від 01 серпня 2019 року не містить вимоги про обов`язкову згоду боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. За умовами договору факторингу № 15/12/2021 від 15 грудня 2021 року первісний кредитор АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив на користь ТОВ «Цикл фінанс» право вимоги за кредитними договорами, оплата за договором підтверджується платіжною інструкцією № 3251 від 15 грудня 2021 року. Наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/2021 від 15 грудня 2021 року містить інформацію про кредитний договір № 22033000139354 від 01 серпня 2019 року, право вимоги за яким відступається первісним кредитором на користь позивача. (а.с.14-18) Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Отже позивач підтвердив належними доказами факт переходу до нього права вимоги до позичальника за кредитним договором № 22033000139354 від 01 серпня 2019 року. Відповідач посилається на пропущення позивачем строку позовної давності. \~ \~ \~Згідно з\~частинами \~ 3,\~4\~статті 267\~Цивільного кодексу\~України,\~позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ Статтею\~261\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що \~перебіг позовної\~давності починається\~від дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права\~або про\~особу,\~яка його\~порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У даному випадку кінцевий строк виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором - 01 серпня 2021 року, отже саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності. Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду 28 грудня 2024 року (дата формування позовної заяви в системі «Електронний суд»). У період з 12 березня 2020 року до 01 липня 2023 року на всій території України був встановлений карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19),\~ ця обставина є загальновідомою. За змістом пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Отже трирічний строк загальної позовної давності, визначений статтею 257 Цивільного кодексу України, на час дії карантину продовжувався. Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який діяв станом на день звернення позивача до суду), у період дії воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан в Україні введено 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу не припинено і не скасовано, таким чином з 24 лютого 2022 року по день звернення позивача до суду перебіг позовної давності зупинявся. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності за заявою відповідача, оскільки позивачем цей строк не пропущений. Згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій збитків від інфляції та трьох відсотків річних не підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22033000139354 від 01 серпня 2019 року у загальному розмірі 39\~175 грн 27 коп, у тому числі: тіло кредиту - 21 172 грн 56 коп, проценти - 00 грн 41 коп, комісія 18\~002 грн 30 коп. Розподіл судових витрат \~ \~ За\~змістом \~статті 141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у мінімальному розмірі передбаченому законом за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою 2422 грн 40 коп згідно з платіжною інструкцією № 7364 від 13 грудня 2024 року. (а.с.1) Майнові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, отже мінімальна сума сплаченого судового збору є пропорційною розміру заявлених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Згідно з платіжною інструкцією № 7261 від 13 грудня 2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» сплачено на користь адвоката Дорошенко М.А. 7570 грн за надані юридичні послуги. (а.с.12) \~ \~Як визначено\~пунктом 1\~частини 3\~статті 141\~ЦПК України,\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Актом приймання-передачі наданих послуг та рахунком-фактурою № 615 від 13 грудня 2024 року підтверджується, що адвокатом надані, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняті послуги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» до Позднякова Дениса Вікторовича: зустріч з представником ТОВ «Цикл Фінанс», консультація та ознайомлення з матеріалами справи (дві години) 3028 грн, підготовка позовної заяви (три години) 4542 грн. (а.с.13) З перелічених послуг безпосередньо пов`язаною з розглядом справи є лише підготовка позовної заяви (4542 грн), оскільки ця послуга надана на стадії звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. Інші послуги первинна консультація та правовий аналіз документів надавалися з метою визначення способу врегулювання спору і прямо не стосуються судового провадження. Тому підлягають розподілу судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 4542 грн. Заявлені позовні вимоги у розмірі 40 046 грн 23 коп підлягають частковому задоволенню у розмірі 39 175 грн 27 коп, отже підлягають задоволенню 98 відсотків заявлених позовних вимог, пропорційно підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4542 : 100 х 98 = 4451 грн 16 коп.

Outcome: partial