Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач ТОВ\~«Фінансова компанія\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~і судових\~витрат.\~В обґрунтування\~позову зазначено,\~що 05.06.2021\~року між\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №1997160\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~який підписаний\~електронним підписом\~позичальника шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора.\~Відповідно до\~умов даного\~договору ТОВ\~«ЛІНЕУРА Україна»\~надав відповідачу\~у тимчасове\~платне користування\~грошові кошти\~на споживчі\~потреби,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~наданий кредит,\~сплатити проценти,\~а також\~здійснити всі\~інші платежі\~у встановлених\~даним договором\~розмірах і\~строки та\~виконати свої\~зобов`язання за\~договором в\~повному обсязі.\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» надало\~відповідачу грошові\~кошти на\~наступних умовах:\~сума виданого\~кредиту:\~5500,00\~грн.,\~дата надання\~кредиту:\~05.06.2021\~року,\~строк кредиту:\~30\~днів,\~валюта кредиту:\~UAH,\~цільове призначення:\~на споживчі\~потреби,\~стандартна процентна\~ставка:\~1,90\~%\~в день. Факт отримання\~коштів позичальником\~підтверджується листом\~ТОВ «Універсальні\~платіжні рішення»,\~відповідно до\~якого 05.06.2021\~року на\~картковий рахунок\~відповідача перераховано\~кредитні кошти\~в сумі\~5500,00\~грн.\~за реквізитами\~платіжної картки.\~24.12.2021\~року між\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~укладено договір\~факторингу №02-24122001,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» відступило\~ТОВ «Фінансова\~компанія «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~відповідному реєстрі,\~у тому\~числі стосовно\~відповідача.\~Загальний розмір\~заборгованості за\~кредитним договором\~становить 17960,00\~грн.\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~5500,00\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~кредитом,\~12460,00\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~процентами. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17960,00 грн., понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача, будучи своєчасно і належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1997160 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с.20-32). В матеріалах справи також міститься Паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма) (а.с.16-19). Згідно з п.1.1 кредитного договору №1997160, його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. Пунктом 1.2 кредитного договору №1997160 передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п.2.1 кредитного договору №1997160 Кредит надається Товариством, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки Клієнта. ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», надало відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 5500,00 грн., дата надання кредиту: 05.06.2021 року, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH, цільове призначення: на споживчі потреби, стандартна процентна ставка: 1,90 % в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№30178-0403 від 04.03.2024 року, відповідно до якого 05.06.2021 року на картковий рахунок відповідача перераховано кредитні кошти в сумі 5500,00 грн. за реквізитами платіжної картки (а.с.49). 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у відповідному реєстрі (а.с.42-48). Відповідно до реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу №02- 24122001 ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (а.с.35). Випискою з особового рахунку за кредитним договором №1997160 встановлено, що станом на 10.01.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 17960,00 грн. грн., яка складається з наступного: 5500,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 12460,00 грн. прострочена заборгованість за процентами (а.с.34). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). 05.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №1997160 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч. 13 ст. 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, договір про надання споживчого кредиту укладений у електронній формі та відповідачем не оспорений, в установленому законом порядку недійсним його не визнано, а тому в силу положень ст. 204 ЦК України підлягає до виконання. Відповідним повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджено зарахування грошових коштів у розмірі 5500,00 грн. на належну відповідачу платіжну картку, реквізити якої надані [PERSON] первісному кредитору з метою отримання кредиту. Вказане повідомлення є достатнім доказом виконання ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» зобов`язання за договором щодо надання відповідачу 5500,00 грн. кредиту. Відповідно до договору факторингу, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», позивач набув статусу нового кредитора відповідача за кредитним договором №1997160 від 05.06.2021 року. Матеріали справи не містять даних про те, що відповідач оспорював цей договір факторингу в частині переданої позивачу вимоги за кредитним договором з підстав недійсності внаслідок невидачі кредиту чи припинення зобов`язання у зв`язку з повним виконанням тощо. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» придбало право вимоги за вказаним кредитним договором до [PERSON] . Також позивачем наданий розрахунок заборгованості, який узгоджується з умовами договору споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що факти викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10500,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» надавалася адвокатом Пархомчуком С.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.37-40, 41). На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано також акт про отримання правової допомоги від 09.06.2025 року, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 10500,00 грн., платіжну інструкцію №39409 від 09.06.2025 року. Суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання адвокатом Пархомчуком С.В. робіт на підставі договору про надання правової допомоги, а також на підтвердження вартості наданих адвокатом послуг на загальну суму 10500,00 грн. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Виходячи з того, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, не надано клопотання про зменшення таких витрат або доказів їх неспівмірності, враховуючи, що позов задоволено повністю, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 гривень. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved