Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Шахтарської міської ради Донецької області, Торезької міської ради Донецької області, третя особа Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: - житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] ; - 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Заповіту на своє майно батько не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його дружина (мати позивача) - [PERSON] та [PERSON] , як син померлого. У визначений законом строк мати позивача звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті його батька. Однак, свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно [PERSON] не отримала. У зв`язку з помилкою у написанні по батькові матері у документі на квартиру, вона зверталася до суду із заявою про встановлення факту належності документів на право власності на житло. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.07.2017 р. у справі № 219/6090/17 було встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1996 р., виданого Шахтарською міською радою народних депутатів на об`єкт, розташований за адресою: м. Шахтарськ, мікрорайон «Журавлівка» 18/21. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: - 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ); - земельна ділянка площею 0,0617 га кадастровий номер: 1414700000:57:013:0010 за адресою: [ADDRESS] ). Також до складу майна після смерті матері, [PERSON] , увійшло нерухоме майно, яке вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка, [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на спадкове майно немає. Постановою державного нотаріуса Журавель А.М. від 01.04.2025 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки до спадкової справи долучено лише копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Водночас отримати дублікати нотаріальних документів з архіву Першої шахтарської державної нотаріальної контори та Торезької державної нотаріальної контори неможливо, оскільки немає можливості встановити місцезнаходження та стан збереження даних документів зазначених нотаріальних контор. Також в постанові нотаріуса зазначено, що за даними Реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] на жоден з об`єктів не зареєстровано. Оригінали усіх правовстановлюючих документів на нерухоме майно залишились на окупованій території, тому надати їх нотаріусу немає можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 53,67 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 39,9 кв.м. з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 74,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0617 га кадастровий номер: 1414700000:57:013:0010 за адресою: [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 26.05.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила винести рішення у відповідності до діючого законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 01.12.1977 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.12.1977 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.1978 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Шахтарською міською радою народних депутатів від 06.12.1996 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка). Загальна площа квартири 53,67 кв.м. Свідоцтво видано на підставі розпорядження від 06.12.1996 р. № 568. На звороті свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1996 р. міститься запис реєстрацію права власності в Бюро технічної інвентаризації м. Шахтарськ, записано в реєстраційну книгу під № [NUMBER] . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.07.2017 року встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1996 року, виданого Шахтарською міською радою народних депутатів, на об`єкт розташований за адресою: [ADDRESS] . 30.06.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договорів купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений державним нотаріусом Першої шахтарської державної нотаріальної контори Шеверою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 2304, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] , загальною площею 39,9 кв.м. Згідно із реєстраційним написом, вчиненим на звороті договору купівлі-продажу від 30.06.2000 р., право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] було зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м. Шахтарськ 18.07.2001 року, записано в реєстрову книгу під № 4470. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом АЕР № 699325, 699386 від 22.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори Кулаковою В.Р., спадкова справа № 164 за 2002 рік, зареєстрованого в реєстрі за № 1-981, спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] - дружина. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з, зокрема: 1/2 частини житлового будинку (квартири під номером [ADDRESS] . Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25404172 від 22.11.2010 року, виданого Торезькою державною нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: тип реєстрації - реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа - номер у Спадковому реєстрі 48326327, номер у нотаріуса - 777, місце заведення - Донецька обл., Торезська державна нотаріальна контора, дата заведення - 23.10.2009, спадкодавець: [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] , свідоцтво про право на спадщину - номер у Спадковому реєстрі 50335457, бланки - ВРД 259062, дата видачі -22.11.2010, номер в реєстрі 3-1957, спадкоємець: [PERSON] , черга спадкування: 1 - діти, батьки, спадкове майно: житловий будинок, 1/2 частина, що складає квартиру [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 420470367 від 01.04.2025 р., житловий будинок, 1/2 частина, що складає квартиру [ADDRESS] , загальна площа 74,9 кв.м., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, ВРД № 259062, 22.11.2010, державний нотаріус Торезької державної нотаріальної контори Дубіч М.І. по реєстру № 3-1957. Згідно із державним актом на право приватної власності на землю ІV-ДН № 114316 від 17.02.1997 р., на підставі рішення виконкому Торезької міської Ради народних депутатів від 16.10.1996 р. за № 283 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0617 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Торезької міської Ради. Землю передано для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 1464. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25404199 від 22.11.2010 року, виданого Торезькою державною нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: тип реєстрації - реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа - номер у Спадковому реєстрі 48326327, номер у нотаріуса - 777, місце заведення - Донецька обл., Торезська державна нотаріальна контора, дата заведення - 23.10.2009, спадкодавець: [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] , свідоцтво про право на спадщину - номер у Спадковому реєстрі 50335475, бланки - ВРД 259063, дата видачі - 22.11.2010, номер в реєстрі 3-1958, спадкоємець: [PERSON] , черга спадкування: 1 - діти, батьки, спадкове майно: земельна ділянка, площею 0,0617 га, кадастровий номер 1414700000:57:013:0010, [ADDRESS] . 22.11.2010 р. державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори Дубіч М.Г. на державному акті на право приватної власності на землю ІV-ДН № 114316 від 17.02.1997 р., проставлено запис за реєстровим № 3/1958 про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, на підставі якого право власності на земельну ділянку переходить до [PERSON] . Вказаний державний акт також містить відбиток Відділу Держкомзему у м. Торезі Донецької області про проведення реєстрації в Поземельній книзі 21.03.2011 р. за реєстровим № 1414700000:57:013:0010. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2015 року. 18.09.2015 р. [PERSON] звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа № 345/2015. 22.09.2015 року [PERSON] звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою, зареєстрованою за № 906, про відмову від прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] , на користь дружини померлого - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2023 року. 10.02.2023 р. [PERSON] звернувся до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа № 56/2023. Відповідно до інформації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 10305/11735-27-25/15.1 від 26.03.2025 р., за результатами розгляду запиту Ірпінської державної нотаріальної контори від 19.03.2025 № 288/02-14 щодо місцезнаходження документів нотаріального діловодства та архіву Торезької державної нотаріальної контори Донецької області та Першої шахтарської державної нотаріальної контори Донецької області, повідомлено, що територія Горлівського району Донецької області з 07.04.2014 віднесена до тимчасово окупованої території. Документи нотаріального діловодства та архіву Торезької державної нотаріальної контори з 1943 по 1976 роки та Торезької (після перейменування - Чистяковської) державної нотаріальної контори за 2016 рік були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву. На території Донецької області діяли Шахтарська державна нотаріальна контора та Друга шахтарська державна нотаріальна контора. Документи нотаріального діловодства та архіву Шахтарської державної нотаріальної контори з 1953 по 2002 роки, та з 2015 по 2022 роки були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву. Документи нотаріального діловодства та архіву Другої шахтарської державної нотаріальної контори з 1974 по 2000 роки, та з 2001 року були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву. Документи нотаріального діловодства та архів, які знаходились у м. Донецьк та м. Краматорськ, не були ввезені на підконтрольну Уряду України територію, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2025 р. № 334/02-31, державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після померлої [INFO] його матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що на підтвердження факту належності померлим майна, спадкоємцем було пред`явлено лише копії документів на право власності та копії витягів з єдиних та державних реєстрів системи Міністерства юстиції України про наявність зареєстрованої певної інформації за померлими, а також відсутності реєстрації права власності в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 року, який прийнятий на заміну наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, територія Горлівського району Донецької області перебуває під тимчасовою окупацією. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів України. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Статтями 1216, 1217 ЦК передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставин, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом. Враховуючи вищевикладене, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved