Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача\~Тараненко А.І.\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за кредитним\~договором №\~457992068\~від 14.03.2023\~року у\~розмірі 28067,94\~грн.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 14.03.2023\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем укладено\~кредитний договір\~№ 457992068\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису.\~28.11.2018\~року між\~первісним кредитором\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 28/1118-01,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~«Таліон Плюс»\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором.\~27.05.2024\~року між\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» було\~укладено Договір\~факторингу №\~27/0524-01,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором.\~29.05.2025\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» та\~позивачем було\~укладено Договірфакторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Водночас додатковими угодами до договорів факторингу строк дії договорів подовжувався, а перехід права вимоги здійснювався в момент підписання реєстрів права вимоги, а не з дати укладення договорів факторингу. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст.\~178\~ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 18.09.2025 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.03.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 457992068. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 227 від 02.05.2023 року. 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року. 29.05.2025\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» та\~позивачем було\~укладено Договірфакторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру боржників № б/н від 29.05.2025 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором станом на 27.05.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 457992068 від 14.03.2023 року становить 28067,94 грн, що складається з: 5700 грн заборгованість за тілом кредиту, 22367,94 грн заборгованість по відсотках, що підтверджується також випискою з особового рахунку за кредитним договором № 457992068 від 14.03.2023 року. Згідно зі ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позикодавцям, а потім позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання не виконав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та доведено зібраними у справі доказами, відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Судом встановлено, що представництво ТОВ «ФК «ЕЙС» було довірено адвокатському бюро «Тараненко та партнери», представником якого був Тараненко А.І. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», копію додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги, копію акту прийому-передачі наданих послуг. Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Outcome: approved