Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей на підставі судового наказу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11.02.2020 у справі №571/25/20 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] в розмірі однієї третини доходу (заробітку) платника аліментів, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування\~позову покликається\~на те,\~що вона,\~14\~лютого 2019\~року та\~відповідач зареєстрували\~шлюб.\~В шлюбі\~народилися діти:\~син [PERSON] \~ [INFO] \~і донька\~ [PERSON] [INFO] .\~В зв`язку\~з тим,\~що подружнє\~життя не\~склалось,\~рішенням Рокитнівського\~районного суду\~Рівненської області\~від 22.06.2021\~у справі\~№571/677/21\~шлюб між\~нами було\~розірвано.\~Ще до\~розірвання шлюбу\~суд 11.02.2020\~видав судовий\~наказ у\~справі №571/25/20\~про стягнення\~з відповідача\~на її\~користь аліментів\~на утримання\~дітей у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку. З моменту присудження аліментів змінився матеріальний стан відповідача. Зокрема, він був мобілізований і стягнення було звернене на його грошове забезпечення. В підтвердження вказаної обставини до позову додається копія посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] видане 23.01.2024 та копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.07.2022. З метою забезпечення дітям рівня життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку є потреба в зміні способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку) відповідача. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду\~від 27\~серпня 2025\~року постановлено\~розглядати справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомленням (викликом)\~сторін у\~справі про\~розгляд даної\~справи. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Зазначена ухвала надсилалась учасникам справи, зокрема, відповідачу за встановленим судом місцем його реєстрації, проте, однак надіслана судом поштова кореспонденція відповідачем не отримана і повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Пунктом 2 ч.7 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавала, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленою про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та з огляду на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач перебувала у шлюбі із відповідачем, який рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22.06.2021 року у справі № 571/677/21 ухвалено розірвати. Вказане рішення набрало законної сили 23.07.2021 року. (а.с.11) У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивач є матір`ю, а відповідач їх батьком.(а.с.9-10) З судового наказу, виданого Рокитнівським районним судом Рівненської області 11.02.2020, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. (а.с.12) Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю. Будь-який сімейний спір стосовно дітей має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Нормою ст.\~180\~СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс\~України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192\~СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статтей 182-184, 192 СК України. Суд враховує положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» де встановлено з 01.01.2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн. 00 коп., на одну особу у розрахунку на місяць, а також майновий стан позивача, яка веде догляд за дітьми, вік дитей, майновий стан відповідача, який є здоровою особою працездатного віку, відсутність у нього на утриманні інших утриманців, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи спір, суд виходить в першу чергу із якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також того, що стягувач має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Outcome: approved