Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

19 червня 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Ковпака О.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за заявою ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 133854, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ "ФК " ЕЛІТ ФІНАНС ", якому ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "ДАТА МАЙНІНГ ГРУП" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому АТ "Альфа Банк» на підставі Договору факторингу, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 500420212 від 09 жовтня 2013 року, укладеного між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] . Цим написом запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "ФК " ЕЛІТ ФІНАНС " та стягнути з [PERSON] за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно суму у розмірі: 18889,03 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 753,62 грн - заборгованість за відсотками та комісією, 7650,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 50,00 грн, тому загальна сума за виконавчим написом становить 57342,65 грн. Ha думку позивача, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у нього були відсутні відомості чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також, позивач не отримував від стягувача повідомлення не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про наявність такої заборгованості, яка в обов`язковому порядку повинна була бути надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також, позивач, вказав, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та постановою Великої палати Верховного Суду України від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у якій, зокрема зазначено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Зазначена постанова у відповідності до п.4 ст.254 КАС України( в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Позивач, наполягаючи на тому, що оскільки нотаріусом на момент вчинення виконавчого напису не було перевірено безспірність заборгованості, просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. 19 червня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Дем`яновій О.А. 19 червня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області позовну заяву у зв`язку із виявленням недоліків згідно зі ст.177 ЦПК України, залишено без руху та надано позивачу строк для їх усунення. 23 червня 2025 року представник позивача адвокат Ковпак О.В. надав заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із належним чином завіреними копіями документів, доданих до неї. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 13 серпня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області задоволено клопотання представника позивача адвоката Ковпака О.В. та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. завірені належним чином копії матеріалів, що стали підставою для видачі виконавчого напису №133854, виданого 10 червня 2021 року. Станом на 13 серпня 2025 року на виконання зазначеної ухвали суду витребувані матеріали від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. не надходили. 16 вересня 2025 року представник позивача адвокат Ковпак В.О. через канцелярію суду подав заяву, в якій просив залишити без розгляду його клопотання від 29.07.2025 року про витребування доказів, а розгляд цієї цивільної справи провести у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» через представника Наваренка В.Г. надіслав суду відзив, відповідно до якого відповідач повідомляє, що визнає позов в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просив здійснити судовий розгляд справи у відсутність представників відповідача, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову та зменшити витрати позивачу на правничу допомогу до 1000 грн. Третім особам приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. та приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Крецулу В.А. надсилалася ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. У встановлений судом строк, треті особи не скористалися своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань від третіх осіб до суду не надходили. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. двічі повернувся поштовий конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позовну\~заяву та\~додані до\~неї докази,\~із врахуванням позицій учасників провадження, висловлених у письмових заявах по суті спору, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за заявою ТОВ "ФК " ЕЛІТ ФІНАНС " вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 133854, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ "ФК " ЕЛІТ ФІНАНС ", якому ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 43311246, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія управління активами", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35017877, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35625014, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "ДАТА МАЙНІНГ ГРУП", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35945570, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому АТ "Альфа Банк», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 23494714, на підставі Договору факторингу, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 500420212 від 09 жовтня 2013 року, укладеного між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] . Цим виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "ФК " ЕЛІТ ФІНАНС " та стягнути з [PERSON] за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно суму у розмірі: 18889,03 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 753,62 грн - заборгованість за відсотками та комісією, 7650,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 50,00 грн, тому загальна сума за виконавчим написом становить 57342,65 грн. (а.с.29). 08 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. відкрито виконавче провадження № 67027303 на підставі виконавчого напису № 133854, вчиненого 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» боргу у сумі 57342,65 грн (а.с.10). Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2\~ст. 77 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.\~34,\~36,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис\~може бути\~вчинено нотаріусом\~і за\~умови,\~що наявність\~безспірної заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~підтверджується документами,\~передбаченими затвердженим\~постановою Ради\~Міністрів України\~від 12\~жовтня 1976\~року №\~483\~Переліком документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~державних нотаріальних\~контор (з\~наступними змінами)\~і що\~з дня\~виникнення права\~вимоги минуло\~не більше\~трьох років,\~а у\~випадках,\~коли законом\~встановлено інший\~строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) - для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172,\~кредитні договори,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями\~-\~для одержання\~виконавчого напису\~додаються:\~а)\~оригінал кредитного\~договору;\~б)\~засвідчена стягувачем\~виписка з\~рахунка боржника\~із зазначенням\~суми заборгованості\~та строків\~її погашення\~з відміткою\~стягувача про\~непогашення заборгованості\~(нині\~розділ «Стягнення\~заборгованості з\~підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин» Переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану»). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та його безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у написі, є безспірним. До того ж, судом не встановлено, чи був відповідний кредитний договір нотаріально посвідченим. Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.\~12\~та ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Визначаючи розмір понесених судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п.6 ч.1ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Клопотання представника відповідача в частині зменшення витрат позивачу на надання правничої допомоги представником позивача адвокатом Ковпаком О.В. до 1000 грн., суд залишає без розгляду, оскільки така вимога позивачем та його представником не була заявлена. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved