Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог покликається на те,\~що у період з 09 вересня 2013 року по 04 жовтня 2023 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2023 року (справа № 555/1767/23). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу з відповідачем ними було побудовано житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 117,1 кв.м. Будинок введено в експлуатацію 16 грудня 2020 року на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації РВ101201215161, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області. Право власності на житловий будинок зареєстровано за відповідачем 21 грудня 2020 року, що підтверджується інформаційною довідкою № 365047275 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказує, що на сьогоднішній день сторони не можуть дійти згоди щодо володіння та користування житловим будинком, переоформити нерухоме майно на нашу дитину відповідач також відмовляється. Оскільки відповідач не бажає добровільно поділити спірне майно або сплатити позивачу компенсацію вартості її частки у даному майні, позивач змушена звернутися до суду із заявою про поділ спірного будинку. Зазначає, що з метою з`ясування технічної можливості та варіантів поділу в натурі житлового будинку, а також з метою визначення дійсної вартості спірного майна, необхідне проведення будівельно-технічної експертизи, з урахуванням висновків якої позивач уточнить позовні вимоги. Просить поділити житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , виділивши кожному у власність по 1/2 частці. Просить призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу. Також просить стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати пов`язані із розглядом справи, які складаються з витрат на професійну допомогу та витрати зі сплати судового збору. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 13 лютого 2024 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року було закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року у цивільній справі було призначено судову будівельно- технічну експертизу. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року було відновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року було зобов`язано [PERSON] надати\~судовому \~експерту ПП\~"\~ Експерт\~-\~Рівне -\~Консалт"\~/\~м.Рівне\~ пр.\~Миру,15/\~ [PERSON] \~технічний\~паспорт на\~житловий будинок\~в [ADDRESS] ; надати вищевказаному судовому експерту доступ до житлового будинку в [ADDRESS] для проведення судової будівельно-технічної експертизи згідно ухвали Березнівського районного суду від 29 квітня 2024 року. Провадження по цивільній справі зупинено до отримання результатів експертизи. На виконання ухвали суду від 29.04.2024 року судовим експертом Ю.В. Шекель було надано висновок №250112/3_ЮШ судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 24.02.2025 року. 03\~червня 2025\~року від\~представника позивача,\~адвоката Захарчука\~М.І.\~надійшла заява\~про зміну\~предмета позову,\~в обґрунтування\~якої,\~представник позивача\~вказує,\~що згідно\~висновку експерта\~№ 250112/3_ЮШ\~судової оціночно-будівельної\~та будівельно-технічної\~експертизи від\~24.02.2025,\~поділ житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~неможливий.\~Вартість житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~та спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~становить 1\~464\~336\~(один\~мільйон чотириста\~шістдесят чотири\~тисячі триста\~тридцять шість)\~гривень.Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2\~ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2\~ст. 364 ЦК України). Враховуючи наведене, а також те, що поділ спірного житлового будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя, технічно неможливий, вважаю, що належним способом захисту порушених прав на спірне майно позивачки, є стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частини житлового будинку з одночасним припиненням права позивачки на 1/2 частку у спірному майні після отримання грошової компенсації. Просить в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в сумі 732\~168 (сімсот тридцять дві тисячі сто шістдесят вісім) гривень; припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з дня отримання грошової компенсації; стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати в сумі 21 211,20 гривень, які складаються з 1211,20 грн. судового збору, 12 000,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи та 8 000,00 витрат на професійну правничу допомогу. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів у справі, учасниками справи не заявлялися. У судове засідання позивач не з"явилась - представник \~позивача, адвокат Захарчук М.І. подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі позивача та представника, позов підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча \~про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] згідно вимог\~ст. 128 ЦПК України, у підготовчі та судові засідання не з`явився, в порушення ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Суд \~\~ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.191, ч.3 ст.223\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, при цьому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, в т.ч. якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. У період з 09 вересня 2013 року по 04 жовтня 2023 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2023 року (справа № 555/1767/23). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . За час шлюбу з відповідачем сторонами було побудовано житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 117,1 кв.м. Будинок введено в експлуатацію 16 грудня 2020 року на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації РВ101201215161, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області. Право власності на житловий будинок зареєстровано за [PERSON] 21 грудня 2020 року, що підтверджується інформаційною довідкою № 365047275 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно висновку експерта № 250112/3_ЮШ судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 24.02.2025 року, поділ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] неможливий. Вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 1\~464\~336 (один мільйон чотириста шістдесят чотири тисячі триста тридцять шість) гривень. Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до\~ст. 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Результати аналізу змісту положень\~ст. 71 СК України\~дають підстави для висновку про те, що ч. ч. 4, 5 цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених\~ЦК України\~(ст. 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються\~ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Оцінюючи положення ч. 5\~ст. 71 СК України\~як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд у постанові від 03.02.2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616св18) зробив висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Частинами 1, 2\~ст. 364 ЦК України\~визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі\~ст. 364 ЦК України. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2\~ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2\~ст. 364 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 1\~464\~336 (один мільйон чотириста шістдесят чотири тисячі триста тридцять шість) гривень відповідачем не заперечувалась, будь-яких заяв по суті справи він до суду не подавав. Враховуючи наведене, а також те, що поділ спірного житлового будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя, технічно неможливий, вважаю, що належним способом захисту порушених прав на спірне майно позивачки, є стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частини житлового будинку з одночасним припиненням права позивачки на 1/2 частку у спірному майні після отримання грошової компенсації. Згідно\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1,2, 3\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 1\~211,20 грн. Оскільки суд дійшов переконання про задоволення позову, вказана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу, суд доходить до наступного висновку. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача подано до суду копію договору про надання правової допомоги, ордер на надання правничої допомоги, квитанція про оплату правничої допомоги. Судові витрати на оплату послуг правової допомоги підлягають стягненню з відповідача у розмірі 8\~000 гривень. Також позивач зазначив, що позивачем понесено витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, на підтвердження чого наданий відповідний висновок та квитанція про оплату таких витрат на загальну суму 12\~000 гривень , тому вказані витрати підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved