Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

24.02.2025 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить: - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку житлової та громадської забудови розміром 0,1329га, кадастровий номер 0520883600:07:002:0061, що розташована в [ADDRESS] в порядку переходу право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщений житловий будинок з господарськими будівлями, без зміни її цільового призначення; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення розміром 0,0763га, кадастровий номер 0520883600:07:002:0062, що розташована в [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Вимоги позову мотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , земельної ділянки, що належала їй на підставі державного акту ВН №102818 та майновий пай по свідоцтву ВІ №012749, спадкоємцями цієї спадщини за заповітом є її онучки [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] вона заповіла житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , остання від прийняття спадщин відмовилась на користь позивачки, [PERSON] заповіла земельну ділянку, що належала їй на підставі державного акту ВН №102818 та майновий пай по свідоцтву [NUMBER] . Спадкоємцями за законом є її сини [PERSON] та [PERSON] , які померли. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2024р. позивачка прийняла спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] (до зміни найменування вулиці у відповідності до рішення 47 сесії 6 скликання Кунянської сільської ради від 03.09.2015р. - Леніна) в с.Мар`янівка Гайсинського району Вінницької області. [PERSON] \~прийняв спадщину\~на земельну\~ділянку належну\~у відповідності\~до Державного\~акту ВН№102818\~та на\~майновий пай\~по свідоцтву\~ [NUMBER] .\~ [PERSON] \~заяви про\~прийняття спадщини\~по закону\~після смерті\~своєї матері\~не подавав,\~оскільки не\~претендував на\~спадщину. Згідно державного акту на право власності на землю, серії ЯЛ №9090231 від 17.06.2011, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1329га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] та державного акту на право власності на землю, серії ЯЛ №9090232 від 17.06.2011, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0763га. для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.120 Земельного Кодексу України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно\~ст.377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок будівлю або споруду, істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Таким чином з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2024р. та державної реєстрації права власності на вище наведені земельні ділянки площею 0,1329га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,0763га. для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] , які відповідно державного акту на право приватної власності на землі серії ЯЛ №9090231 та ЯЛ №9090232 від 17.06.2011 належала [PERSON] , право власності переходить до неї [PERSON] . Тому позивач змушена звернутись в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без неї. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд доходить таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2024р. [PERSON] прийняла спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] (до зміни найменування вулиці у відповідності до рішення 47 сесії 6 скликання Кунянської сільської ради від 03.09.2015р. - Леніна) в с.Мар`янівка Гайсинського району Вінницької області. Згідно державного акту серії ЯЛ №9090231 від 17.06.2011, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1329га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . Згідно державного акту серії ЯЛ №9090232 від 17.06.2011, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0763га. для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] . Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого. Як передбачено ч.4 ст.334\~ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами ЗК України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.78\~ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Нормами п.б ч.1 ст.140\~ЗК України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до ст.120 ЗК України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Частиною 4 статті 120 ЗК України\~встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі чи споруди. Згідно до ст.377\~ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору дарування житлового будинку) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених для попереднього землевласника. Системний аналіз змісту норм статті 120\~ЗК України та статті 377 ЦК України\~дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Outcome: approved