Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

виклад позицій\~позивача: позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в порядку\~спадкування за законом після померлої [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, так як нотаріус не видав йому свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися для захисту своїх прав в суд. Заяви,\~клопотання учасників\~справи та\~інші процесуальні\~дії у\~справі. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні. Судовий розгляд. Ухвалою судді від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 09 вересня 2025 року. Ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі єдиний унікальний номер 599/1340/25 та призначено справу до судового розгляду. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідачі, будучи належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за відсутності представника та відзиву на позовну заяву до суду не подав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Досліджені докази. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~ в\~порядку спадкування\~за законом підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №22. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,40 га, кадастровий номер 6122687700:01:001:0219, яка розташована на території Мшанецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №024017 від 08 липня 2003 року. До складу спадкоємців за законом належать [PERSON] \~внук спадкодавця, який спадщину прийняв. [PERSON] та [PERSON] - діти спадкодавця, які не бажають спадкувати вище вказане майно та відмовляються від спадкування на користь позивача про що свідчать їхні заяви. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Відповідно до вимог ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із вимогами ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку встановленого\~законодавством для\~прийняття спадщини\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.\~Отже,\~позивач згідно\~ст.\~1268\~ЦК України\~прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. Звернувшись у Зборівську нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не може пред`явити правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує її право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази\~у справі,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає до\~задоволення приймаючи\~до уваги,\~що позивач\~є спадкоємцем\~майна згідно\~закону і\~прийняв спадщину,\~до нього\~правомірно перейшли\~права та\~обов`язки\~(спадщина)\~та інші\~особи не\~претендують на\~спадок. Крім цього, враховуючи те,\~що у\~позивача існують\~перешкоди для\~оформлення спадкових\~прав у\~нотаріальному порядку,\~тому суд\~вважає за\~можливе визнати\~за ним\~право власності\~на спадкове\~майно.\~З огляду\~на наведене,\~позов підлягає\~задоволенню.

Outcome: approved