Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач 06 червня 2025 року звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ «А-Банк» посилається на те, що 31.10.2024 року \~ [PERSON] , будучи клієнтом Банку, уклав з Банком кредитний договір № ABH0CT155101730386408260, щодо надання останній кредиту в розмірі 60000.00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 30.10.2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. У зв`язку\~із\~порушенням\~відповідачем зобов`язань\~за\~кредитним\~договором станом\~на\~06.06.2025\~року заборгованість\~Відповідача за\~даним кредитним\~Договором складала\~суму в\~розмірі 78182.98\~грн.\~з яких:\~59491,73\~грн.\~загальний залишок\~заборгованості за\~наданим кредитом\~(тілом\~кредиту);\~18045,42\~грн.\~загальний залишок\~заборгованості за\~процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 645.83 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. 16.06.2025 суддею отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» щодо встановлення місця реєстрації відповідача. 16 червня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства\~«Акцент-Банк»\~ до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху. 20 червня 2025 року надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик [PERSON] до суду на 09:00 год 23.07.2025 та на 09:30 год 17.09.2025 повернулися до суду не вручені з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.66,72). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подав. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених\~ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні 17 вересня 2025 завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 31.10.2024 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ABH0CT155101730386408260, шляхом підписання відповідачем Заяви про надання послуги «Швидка готівка», яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір (а.с.8-9). Паспорт споживчого\~кредиту «Швидка\~готівка»,\~заява про\~надання послуги\~«Швидка готівка»\~№ ABH0CT155101730386408260, від 31.10.2024 року, заява про погодження використання удосконаленого електронного підпису від 31.10.2024 року, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані [PERSON] електронним підписом за допомогою відкритого ключа (а.с.6-7, 9 на звороті -10). Із заяви\~про надання\~послуги «Швидка\~готівка» №\~ABH0CT155101730386408260, від 31.10.2024 року вбачається, що [PERSON] просить Банк надати йому кредит за послугою «Швидка готівка» в сумі 60000,00 грн. на строк кредитування 60 місяців з 31.10.2024 р. по 30.10.2029 р. включно, зі сплатою процентів у розмірі 85% річних, номер платіжної картки, на яку зараховується сума кредиту 5169155124730597, загальна сума кредиту до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків, комісії становить 260382,64грн (а.с.8). Відповідно до\~меморіального ордеру\~№ TR.41146459.147326.65455 від 31.10.2024 р. Банк видав [PERSON] кредит в сумі 60000,00 грн. згідно кредитного договору № ABH0CT155101730386408260 (а.с.12). У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань із повернення грошових коштів, станом на 06.06.2025 року його заборгованість за договором кредиту становить 78182.98 грн., з яких: 59491.73 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);- 18045.42 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.- 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією.- 645.83 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до статті 202\~ЦК\~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIIIпропозиція\~укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIIIвідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIIIелектронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). За змістом статей12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Досліджені судом докази вказують на те, що АТ «А-Банк» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101730386408260 від 31.10.2024, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які становлять кредитний договір, електронним підписом за допомогою відкритого ключа. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. [PERSON] був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору, отримав грошові кошти в сумі 60000,00 грн. на вказану ним у Заяві про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101730386408260 від 31.10.2024 року банківську картку, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду. Вирішуючи позовні\~вимоги в\~частині стягнення\~за кредитним\~договором №\~ABH0CT155101730386408260 від 31.10.2024 року 59491,73 грн\~суми заборгованості за основною сумою боргу, 18045,42 грн.\~суми заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Судом із досліджених доказів встановлено, що за кредитним договором № ABH0CT155101730386408260 від 31.10.2024 відповідач отримав кредитні коштів сумі 60000,00 грн. Крім того, судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». З розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101730386408260 від 31.10.2024 року, станом на 06.06.2025, вбачається, що заборгованість [PERSON] за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 59491,73 грн, заборгованість за процентами становить 18045,42 грн (а.с.31 на звороті). Також, як встановлено судом, відповідачем було частково сплачено кошти на користь позивача в загальному розмірі 13057,92 грн, останній платіж було здійснено 02.03.2025. Приймаючи до те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 60000,00 грн зобов`язання з їх повернення та сплати відсотків у розмірі встановленому договором виконав частково, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 59491,73 грн\~суми заборгованості за основною сумою боргу, 18045,42 грн -загального залишку заборгованості за процентами є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором № ABH0CT155101730386408260 від 31.10.2024 року 645,83, грн неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 Заяви у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З розрахунку\~заборгованості за\~договором №\~ABH0CT155101730386408260\~від 31.10.2024 року, станом на 06.06.2025, заборгованість [PERSON] за пенею становить 645,83 грн. Представник позивача зазначив, що при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто\~Закону України «Про споживче кредитування». Також зазначив, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~Законом №3498- IX\~(набрав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.) вимога пункту 6 Розділу IV\~Прикінцеві та перехідні положення\~Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Вирішуючи питання який саме закон підлягає застосуванню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЗУ «Про правотворчу діяльність»\~юридична сила - це властивість нормативно-правових актів та встановлених ними норм права, що є основою для визначення співвідношення їх взаємної ієрархічної підпорядкованості у системі нормативно-правових актів, зумовленого сукупністю ознак, що випливають із: 1)засад конституційного ладу в Україні; 2) компетенції та територіальної юрисдикції суб`єкта правотворчої діяльності, визначених Конституцією України та (або) законом; 3) інших особливостей, визначених Конституцією України та (або) законом. Суд констатує, що частиною\~2\~ст. 19\~ЗУ «Про правотворчу діяльність»\~встановлено ієрархію нормативно-правових актів, відповідно до якої кодекс і закони є актами однієї юридичної сили. Разом з тим, згідно ч.ч.1,2\~ст. 11 ЗУ «Про правотворчу діяльність»\~кодекс - це закон, який створений шляхом систематизації норм права, містить загальні засади, на підставі яких комплексно регулює однорідну сферу суспільних відносин, забезпечуючи стабільність правового регулювання. При прийнятті законів, що розвивають положення кодексу у відповідній сфері, повинні дотримуватися основні принципи правового регулювання суспільних відносин, встановлені кодексом. Отже аналізуючи вказану норму закону, суд зауважує, що оскільки при прийнятті законів, що розвивають положення кодексу у відповідній сфері, повинні дотримуватися основні принципи правового регулювання суспільних відносин, встановлені кодексом, суд дійшов висновку, що у даному випадку підлягають застосуванню норми\~Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості за пенею нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача загального залишку заборгованості за пенею в сумі 645,83 грн до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 78182,98 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 77537,15 грн що становить 99,17 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2402,29 грн, що складає 99,17 % від 2422,40 грн.

Outcome: partial