Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гайворонської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з побутовими і господарськими будівлями [ADDRESS] . Даний будинок належав матері позивача [PERSON] , померлій [INFO] , який за життя померлою зареєстрований не був. Батько позивача, чоловік померлої [PERSON] , спадщину прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, однак за життя так і не оформив спадкове майно на свої ім`я і [INFO] помер. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, але одержати документ про право власності на домоволодіння на своє ім`я в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки своєю постановою державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з побутовими і господарськими будівлями, у зв`язку з викладеним позивач змушений звертатись до суду. Просить суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими і господарськими будівлями [ADDRESS] , який залишився після смерті батька, спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника Гайворонської міської ради та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1270 ЦК України). Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Разом з тим, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця (див. постанову Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 577/2233/20 (провадження № 61-2722св21)). З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок [ADDRESS] , фактично належав [PERSON] , яка померла [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с. 6). Факт належності [PERSON] вищевказаного будинку підтверджується витягом з погосподарської книги № 65 від 07.04.2025 року виданою Мощенським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області (а.с. 9), архівною довідкою КП «БМБТІ» № 127 від 01.04.2025 року (а.с. 10), проте право власності за [PERSON] не було зареєстровано. З копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа будинку становить 55,8 м.кв. (а.с. 14-16). Згідно копії висноку про вартість майна, ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 55,8 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 07.05.2025 становить 122845,00 грн. (а.с. 17). Відповідно до довідки № 244 від 25.09.2024 року виданою Мощенським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , з січня 1947 року по день смерті [INFO] . Разом з членів сім`ї на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований чоловік, [PERSON] , в житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 13). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що будь-яка інформація на померлу [INFO] [PERSON] відсутня. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом та таких, які матимуть право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено та до нотаріальної контори не звертались. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 244 від 25.09.2024 року виданою Мощенським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області (а.с. 13), однак не оформив спадкове майно на своє ім`я та [INFO] помер (а.с. 7). Позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та частково оформив її отримавши свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з листа № 206/01-09 від 23.07.2025 року виданого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Відповідно до довідки № 243 від 25.09.2024 року виданою Мощенським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , з січня 1947 року по день смерті [INFO] . Разом з членів сім`ї на день смерті спадкодавця ніхто не проживав та не був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 12). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом та таких, які матимуть право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено та до нотаріальної контори не звертались. Постановою № 131/02-31 від 29.04.2025 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 11). Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок з побутово-господарськими будівлями є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved