Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

У червні 2024\~року до\~ Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 01 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №\~75, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 серпня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3294. Позивач зазначає, що з часом між нею та відповідачем було втрачено почуття любові, вже протягом тривалого часу останні не розуміють один одного, мають різні бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, адже зрозумілі, що є зовсім різними, що є зовсім різними людьми, а тому за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Між сторонами шлюбні відносини припинені та існують лише формально. Вищевказані фактичні обставини унеможливлюють подальший розвиток спільної сім`ї між сторонами, як подружжя, тому [PERSON] вважає за доцільне розірвати шлюб. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] від 09 липня 2025 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому у позовній заяві просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов. У судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації атків цивільного стану Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №\~75, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 серпня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3294. За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося, сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1\~211 грн. 20\~коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн. 60\~коп., а 50\~відсотків, що становить\~605 грн 60\~коп., стягнути на її користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved