Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.06.2011, однак сторони продовжували спільно проживати. Від спільного проживання у них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають з 2023 року, маючи на утриманні трьох дітей він виїхав за кордон, у Норвегію. Постійно там проживає і працює. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, нехтує ними, не бере жодної участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням та їх утриманням не піклується про стан їх здоров`я. З дітьми не спілкується, матеріально не забезпечує. Повністю самоусунувся від дітей, сім`ї. Натомість, усі обов`язки по утриманню та вихованню дітей виконує позивачка, якій матеріально важко, оскільки працює на мінімальну зарплату. Враховуючи вище наведене, те що відповідач офіційно працює за кордоном, де має значні доходи, інших утриманців немає, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 7\~000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. 22.09.2025 позивачкою [PERSON] подано заяву, в якій вона просила здійснювати розгляд справи у заочному порядку, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), є малозначними справами. Відповідно до ч.1ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 23.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб припинено 17.06.2011, що підтверджено копією такого документу серія [NUMBER] (а.с.3). Згідно свідоцтв про народження у [PERSON] та [PERSON] народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають по [ADDRESS] , що є адресою місця проживання позивачки [PERSON] (а.с.4,5,6,7). На підставі свідоцтва про шлюб, 14.06.2025 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно перекладу з норвезької мови, [PERSON] володіє посвідченням про реєстрацію особи шукача притулку, дата видачі 11.09.2023, втрата чинності 11.03.2024 (а.с.9). Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Виходячи із вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.\~182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вищевказані положення кореспондуються з роз`ясненнями зазначених в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якими також встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2024 року - 3196 гривні. Суд враховує, що відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, інших утриманців, крім дітей [PERSON] та [PERSON] не має, добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Також суд бере до уваги й те, що позивачкою не доведено того факту, що відповідач має значний дохід, його працевлаштування у Норвегії не підтверджено жодними доказами, наявне в матеріалах справи посвідченням про реєстрацію особи шукача притулку відповідача, втратило чинність 11.03.2024. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав дітей\~в даній справі. Суд вважає, що стягнення аліментів слід розпочати з часу звернення позивача до суду з позовом, тобто з 15.07.2025. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача розмір судового збору в сумі 865,03 грн. 10 000,00 грн х 100 / 14\~000,00 грн = 71,42% (розмір задоволених позовних вимог); 1211,20 грн х 71,42% = 865,03 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З урахуванням положень даної статті із відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1500,00 гривень, яка підтверджується договором про надання правової допомоги від 15.07.2025, Актом та квитанцією від 15.07.2025 (а.с. 11,12,13). Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1\~071,30 грн. (1500,00 грн х 71,42%/100 = 1\~071,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed