Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021 року у розмірі 12724,80 грн. та понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 14.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1457424 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору Товариство надає клієнту грошові кошти в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою передбачені договором. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн., строк кредиту 22 дні; цільове призначення на споживчі потреби; стандартна % ставка 1,9 % в день. 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (далі ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП») було укладено Договір факторингу №1-07092021, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021 укладеним з [PERSON] \~ \~ \~ \~07.09.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до Договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 відступило ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021 укладеним з [PERSON] . Станом на 12.06.2025 року у зв`язку з порушенням зобов`язань по Кредитному договору, відповідач має заборгованість в розмірі 12724,80 грн., з яких: 4100,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8624,80 грн. прострочена заборгованість за процентами. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021 року та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 08.08.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачем у встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №1457424 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 4100,00 грн., строком на 22 дні. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту (а.с.10-14). 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №1-07092021, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021 укладеним з [PERSON] (а.с.23-26). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12724,80 грн., з яких: 4100,00 грн. залишок по тілу кредиту; 8624,80 грн. залишок по відсотках (а.с.18). 07.09.2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено Договір №2-07/09/2021 відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло статусу Нового Кредитора і отримало право грошової вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі Боржників, в тому числі і до [PERSON] (а.с.19-20). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 року ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12724,80 грн., з яких: 4100,00 грн. залишок по тілу кредиту; 8624,80 грн. залишок по відсотках (а.с.17 зворот). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021, станом на 12.06.2025 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в розмірі 12724,80 грн. (а.с.17). Позивач 13.06.2025 року направив відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій повідомляв про наявність заборгованості за кредитом у розмірі 12724,80 грн., вимагав повернути борг у вказаній сумі (а.с.15). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконав взяті на себе зобов`язання перед позивачем ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором №1457424 укладеним з ТОВ «Лінеура Україна», а тому прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у розмірі 12922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу у сумі 10500 грн., стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та Адвокатом Пархомчук Сергієм Валерійовичем, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №8096/10 від 18.07.2019, предметом договору є надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених Договором (п.1.1). 01 вересня 2025 року адвокат Пархомчук Сергій Валерійович та директор ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» підписали Акт про отримання правової допомоги, яким підтвердили, що Адвокат надав, а КЛІЄНТ прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №1457424 від 14.01.2021 року загальною вартістю 10500 грн., Відповідно до платіжної інструкції №984 від 01.09.2025 року ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було перераховано кошти [PERSON] в сумі 10500,00 грн. за надання правничої допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 року. В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Пархомчук Сергій Валерійович, видане 18.07.2019 року, серія КС № 8096/10. Відповідно до ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст.\~133\~ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є\~формою винагороди\~адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК). У розумінні положень ч. 5 ст.\~137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також те, що відповідачем не подано заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України

Outcome: approved