Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. У квітні 2023 року\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання спадкодавця за певною адресою, встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не прийняття спадщини, в якому просила встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 01 березня 2021 року до моменту відкриття спадщини та факт того, що [PERSON] не проживала постійно разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину після його смерті. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Відповідач [PERSON] на момент смерті [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі з останнім. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,3100 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] . Відповідач є спадкоємцем першої черги за законом, є непрацездатною особою та відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №33/2022. Відповідач до нотаріальної контори із заявами не зверталася. Згідно довідки Виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 19.12.2022 року №153 місце проживання останньої на день відкриття спадщини було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , тобто за однією адресою зі спадкодавцем. Але в дійсності відповідач [PERSON] не проживала фактично із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] проживав постійно з 01 березня 2021 року по момент смерті за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю донькою, позивачем по справі. Вказана обставина підтверджується показаннями свідків та іншими доказами. До 01 березня 2021 року [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До цього часу стосунки між подружжям значно погіршилися. Спадкодавець постійно скаржився на погане ставлення до нього. Спільне життя з дружиною стало нестерпним. Тому він попросив доньку забрати його до себе. Позивач забрала батька до своєї квартири і стала повністю опікуватись ним: здійсняла постійний догляд, забезпечувала харчуванням, ліками, санітарними засобами. 15 червня 2021 року [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці. 08 лютого 2022 року була нотаріально посвідчена довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважив свою доньку, крім іншого, зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , та здійснити реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просив суд розірвати між сторонами шлюб, зареєстрований 25.10.1986\~у Орджонікідзевському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Харківського міського\~управління юстиції,\~актовий запис\~№913.\~В позові\~зазначив,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося,\~між подружжям\~виникали сімейні\~чвари.\~Позивач є\~людиною похилого\~віку,\~має низку\~хронічних та\~вікових захворювань,\~однак відповідач\~умисно не\~надавала допомоги\~чоловіку,\~коли той\~її потребував,\~не викликала\~швидку допомогу\~тощо.\~Вищезазначені обставини\~призвели до\~повного розірвання,\~взаємні почуття\~любові та\~поваги втрачені,\~шлюбні відносини\~повністю припинились\~з січня\~2010\~року.\~Після 24\~лютого 2022\~року життя\~в м.\~Харкові стало\~дуже небезпечним,\~тому 18\~березня 2022\~року сім`я\~позивача разом\~з батькомвиїхали\~на тимчасове\~проживання до\~села Лизогубівка\~ Харківського\~району Харківської\~області в\~житловий будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який належить\~ [PERSON] ,\~в якому\~спадкодавець прожив\~трохи більше\~місяця до\~своєї смерті. Позивач взяла на себе всі турботи, пов`язані з похованням батька. \~ \~ \~ \~Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 травня 2023 року справу передано на розгляд Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду\~м.\~Харкова від 23 червня 2023 року \~справу передано за підсудністю до Харківського районного суду м. Харкова. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2023 року прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2023 року надано [PERSON] час для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали. Зокрема, в ухвалі зазначено, що подана позовна заява не містить вимог, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а містить вимоги, які підлягають розгляду в окремому провадженні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року позов [PERSON] залишено без розгляду. Постановою Харківського апеляційного\~суду від\~02\~квітня 2024\~року апеляційну скаргу\~ [PERSON] задоволено, ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19\~січня 2024\~року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2024 року\~ клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: вул. Біблика, 57, м. Харків,61007, належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 33/2022, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за №69547329, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, інформацію про перетинання державного кордону наступною особою: [PERSON] , [INFO] , громадянство Україна, за період часу з 01 січня 2022 року по 21 квітня 2022 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 вересня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Участь у справі сторін та інших учасників. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена. Відповідач не використала наданого їй законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30.06.2022 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті Харківська область, Харківський район, село Лизогубівка. Позивачка [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.08.1964 року, свідоцтва про одруження [NUMBER] від 03.08.1996 року, а також витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.03.2023 року №00038851620. Згідно заповіту, посвідченого 15.06.2021 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М., спадкодавець все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,3100 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.07.2023 року №69547329 після смерті [PERSON] . Нововодолазькою державною нотаріальною конторою Харківської області відкрита спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 69500915, номер у нотаріуса 33/2022. Згідно матеріалів вищевказаної спадкової справи [PERSON] протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини звернулася до Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] до нотаріальної контори не зверталася. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2025 року, виданої [PERSON] , державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька, [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що нотаріус не має змоги встановити, чи проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини його дружина, [PERSON] , 1950 року народження, та чи прийняла вона обов`язкову частку у спадщині, тому немає можливості встановити, яка саме частка у спадщині належить спадкоємцю за заповітом (дочці спадкодавця) [PERSON] . Оскільки дружина спадкодавця [PERSON] на час смерті спадкодавця була непрацездатною за віком, тому мала право на обов`язкову частку у спадщині та була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 19.12.2022 року №153 місце проживання відповідача [PERSON] на день відкриття спадщини було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року № [NUMBER] , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради місто Харків, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON] , а також членам її сім`ї: донькам [PERSON] та [PERSON] . Довіреністю, посвідченою 08 лютого 2022 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М., зареєстрованою в реєстрі за номером 2-144, [PERSON] уповноважив свою дочку [PERSON] представляти його інтереси у всіх установах та органах з питань його пенсії та будь-яких інших виплат, з питань отримання медичних послуг, у всіх державних та правоохоронних органах, зокрема з питання зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , та наступної реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки СТ «Світанок» від 16.03.2023 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить позивачці. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту на ритуальні послуги від 23.04.2023 року КП "Ритуал" щодо поховання [PERSON] замовником є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про поховання від 23.04.2022 р. №4168 [PERSON] похований на кладовищі за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.03.2023 року в справі №635/1022/21, позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким просить суд розірвати між сторонами шлюб, зареєстрований 25.10.1986 у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №913. В мотивувальній частині рішення зазначено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, між подружжям виникали сімейні чвари. Позивач є людиною похилого віку, має низку хронічних та вікових захворювань, однак відповідач умисно не надавала допомоги чоловіку, коли той її потребував, не викликала швидку допомогу тощо. Вищезазначені обставини призвели до повного розірвання, взаємні почуття любові та поваги втрачені, шлюбні відносини повністю припинились з січня 2010 та не можуть бути поновлені, спільне господарство не ведеться, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть з 2010 року, примирення між сторонами неможливе, шлюб існує формально. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно з ч. 1 ст.\~1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Згідно з\~абз.\~2\~п.\~2\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~від 30.05.2008\~року якщо\~виникнення права\~на спадкування\~залежить від\~доведення певних\~фактів,\~особа може\~звернутися в\~суд із\~заявою\~\~про встановлення\~\~цих\~\~фактів,\~\~яка,\~\~у\~разі відсутності\~спору,\~розглядається за\~правилами окремого\~провадження.\~Зокрема,\~у такому\~порядку суди\~повинні розглядати\~заяви про\~встановлення родинних\~відносин із\~спадкодавцем,\~проживання з\~ним\~\~однією\~\~сім`єю,\~постійного проживання\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини,\~прийняття спадщини,\~яка відкрилася\~до 1\~січня 2004\~року тощо. \~ \~ \~ \~Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. У постанові від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 (провадження N 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що "[…] відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації […] не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом". Відповідно, сама по собі реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав зі спадкодавцем, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані суду. Аналогічна правова\~позиція викладена\~в постанові Верховного суду від 01 липня 2020 року у справі N 222/1109/17 (провадження N 61-43496св18). Таким чином, в нашому випадку, належними та допустимими доказами підтверджується факт не проживання відповідачки [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, який фактично постійно проживав на цей момент за адресою: [ADDRESS] . Оскільки в нашому випадку існує спір про право на спадкування між позивачем та відповідачем, ця справа не може слухатись в порядку окремого провадження. \~ \~ \~ \~Встановлення факту не проживання відповідача разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для позивача має юридичне значення, оскільки їй необхідно реалізувати свої спадкові права. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1\~ст. 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений\~ст. 16 ЦК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, що позивач не може у інший спосіб довести вищевказаний факт і зазначена обставина перешкоджає подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved