Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з останньої заборгованість у сумі 43340,00 грн за кредитним договором № 4447937 від 14.04.2021 року (далі кредитний договір), а також судовий збір у сумі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн, зумовлені судовим розглядом вказаних позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН". За результатами укладення договору відступлення прав вимоги, право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором, правових наслідків відступлення права вимоги та особливостей укладення і виконання кредитних договорів, норми Закону України "Про електронну комерцію" щодо порядку укладення договорів в електронному вигляді. Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою від 05 серпня 2025 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв та клопотань не подавала. Представник позивача разом з поданням позову заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Між товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (далі первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 4447937 від 14.04.2021 року (далі кредитний договір) на умовах повернення суми кредиту з процентами відповідно до кредитного договору, згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн на строк 30 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,88 відсотка за кожен день користування кредитом (знижена відсоткова ставка) та 5 відсотків на день від фактичного залишку кредиту у разі продовження користування кредитом понад встановлений первісний строк 30 днів за умови пролонгації на стандартних умовах (базова процентна ставка), а також сплатою комісії у розмірі 7 відсотків від суми кредиту. Відповідач отримала обумовлені кредитним договором кошти 14.04.2021 року на банківську картку, реквізити якої самостійно вказала первісному кредитору. Вказаний вище кредитний договір та додатки до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором SI1849, який було відправлено 14.04.2021 року о 09:54 на номер телефону, вказаний відповідачем та введено відповідачем в особистому кабінеті на веб-сайті первісного кредитора. Процедура ідентифікації та підписання кредитного договору здійснювалася відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію" та включала заповнення анкети-заяви на кредит № 4447937, введення персональних даних, підтвердження номеру мобільного телефону та введення одноразового коду для підпису договору. Після укладення кредитного договору первісний кредитор свої зобов`язання виконав і перерахував на банківську картку відповідача грошові кошти в сумі 10000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 43831062 від 14.04.2021 року та випискою з особового рахунку позичальника за кредитним договором № 4447937. Відповідно до умов кредитного договору № 4447937 від 14.04.2021 року відповідач мала повернути основну суму кредиту разом з нарахованими процентами та комісією за надання кредиту до 14.05.2021 року. Згідно з графіком платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору, загальна сума до повернення становила 13340,00 грн, включаючи основний борг 10000,00 грн, комісію за надання кредиту 700,00 грн та проценти за користування кредитними коштами 2640,00 грн. У результаті невиконання умов кредитного договору у відповідача перед первісним кредитором утворилася заборгованість, яка станом на момент укладення договору відступлення прав вимоги становила 43340,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість за основним боргом, 700,00 грн заборгованість за комісією та 32640,00 грн заборгованість за несплаченими процентами, нарахованими за весь період прострочення. Заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором була передана первісним кредитором позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги № 74-МЛ від 23.07.2021 року. Відповідно до умов зазначеного договору товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4447937 від 14.04.2021 року в сумі 43340,00 грн. Передання прав вимоги оформлено Актом приймання-передачі реєстру боржників від 23.07.2021 року та підтверджено Витягом з реєстру боржників. Позивач є правонаступником первісного кредитора у зобов`язанні та має право звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача на підставі укладеного між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору. З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 20956981/1328 від 13.06.2025 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 4447937 від 14.04.2021 року в добровільному порядку. Відповідач на претензію не відповіла та заборгованість не погасила. Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором та позивачем договору відступлення прав вимоги, право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України. Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останньою зобов`язань за укладеним нею кредитним договором. Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. П. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У даній справі кредитний договір № 4447937 від 14.04.2021 року укладено в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України. Відповідач підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором SI1849 після проходження процедури ідентифікації особи через мобільний номер телефону, вказаний відповідачем. Довідка про ідентифікацію підтверджує, що особа, яка підписала кредитний договір, була належним чином ідентифікована первісним кредитором. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Первісний кредитор свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором, що підтверджується платіжним дорученням № 43831062 від 14.04.2021 року. Відповідач, отримавши кредитні кошти, була зобов`язана в силу вимог ст. 629 та 1054 ЦК України їх повернути на умовах та у строк, передбачений укладеним договором. При цьому, в матеріалах справи документів, які б підтверджували виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає. Відповідач, у свою чергу, не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що випливає з відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4447937 від 14.04.2021 року, що надані позивачем. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір відступлення прав вимоги № 74-МЛ від 23.07.2021 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" в письмовій формі з дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідно до умов договору первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4447937 від 14.04.2021 року в сумі 43340,00 грн. Передання прав вимоги оформлено належним чином та підтверджено Актом приймання-передачі реєстру боржників від 23.07.2021 року, Витягом з реєстру боржників, а також документами, що підтверджують виконання позивачем грошових зобов`язань за договором відступлення перед первісним кредитором. Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2422,4 грн з урахуванням коефіцієнта 0,8 за подання позову в електронній формі відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача. Що стосується заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, суд зазначає таке. Ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). П. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Позивач підтвердив понесення витрат на правничу допомогу договором про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, укладеним з адвокатським об`єднанням "АПОЛОГЕТ", актом наданих послуг № 1268 від 23.06.2025 року та детальним описом наданих послуг. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що дана цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного сторонами до справи не надано. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved