Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю „Коллект центр звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 42927 гривень 28 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 28 листопада 2019 року між АТ „Альфа-Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 491015468. Відповідно до умов укладеного договору АТ „Альфа-Банк надало [PERSON] на умовах строковості, зворотності, платності фінансовий кредит на суму 15243 гривень 34 копійки. Кредит був наданий на строк до 29 листопада 2024 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 39.9% річних. 17 травня 2021 року між АТ „Альфа-Банк та ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого АТ „Альфа-Банк відступило, а ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 491015468. 18 травня 2021 року між ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс та ТОВ „Вердикт капітал було укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до умов якого ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс відступило, а ТОВ „Вердикт капітал набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 491015468. 10 січня 2023 року між ТОВ „Вердикт капітал та ТОВ „Коллект центр було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ „Вердикт капітал відступило, а ТОВ „Коллект центр набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 491015468. Свої зобов`язання за кредитним договором № 491015468 від 28 листопада 2019 року відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість на загальну суму 42927 гривень 28 копійок, з них: 15074 гривень 95 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 17437 гривень 49 копійок - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 10414 гривень 84 копійки - заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги. Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ „Коллект центр просило суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 491015468 від 28 листопада 2019 року на загальну суму 42927 гривень 28 копійок та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Представник позивача - ТОВ „Коллект центр Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог ТОВ „Коллект центр про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 42927 гривень 28 копійок не визнала, вважає їх безпідставними, а тому в їх задоволенні просила відмовити у повному обсязі. Заслухавши думку відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ТОВ „Коллект центр Ткаченко М.М. Заслухавши пояснення відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов?язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов?язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов?язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2019 року між АТ „Альфа-Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 491015468. Відповідно до умов укладеного договору АТ „Альфа-Банк надало [PERSON] на умовах строковості, зворотності, платності фінансовий кредит на суму 15243 гривень 34 копійки. Кредит був наданий на строк до 29 листопада 2024 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 39.9% річних. 17 травня 2021 року між АТ „Альфа-Банк та ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого АТ „Альфа-Банк відступило, а ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 491015468. 18 травня 2021 року між ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс та ТОВ „Вердикт капітал було укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до умов якого ТОВ „Фінансова компанія „Флексіс відступило, а ТОВ „Вердикт капітал набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 491015468. 10 січня 2023 року між ТОВ „Вердикт капітал та ТОВ „Коллект центр було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ „Вердикт капітал відступило, а ТОВ „Коллект центр набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 491015468. Свої зобов`язання за кредитним договором № 491015468 від 28 листопада 2019 року відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість на загальну суму 42927 гривень 28 копійок, з них: 15074 гривень 95 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 17437 гривень 49 копійок - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 10414 гривень 84 копійки - заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги. Зазначені обставини встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, анкети-заяви [PERSON] від 28 листопада 2019 року, акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 491015468 від 28 листопада 2019 року, оферти на укладення угоди про надання кредиту № 491015468 від 28 листопада 2019 року, паспорта споживчого кредиту від 28 листопада 2019 року, додатків до угоди про надання кредиту № 491015468 від 28 листопада 2019 року, клопотання [PERSON] від 28 листопада 2019 року про оформлення нового кредиту для покриття заборгованості по договору № 630799355 від 28 листопада 2017 року, виписок по особовому рахунку [PERSON] , меморіального ордера № 3238133 від 29 листопада 2019 року, розрахунків заборгованості станом на 10 січня 2023 року та 3 жовтня 2024 року, договору факторингу № 2 від 17 травня 2021 року та додатків до нього, договору факторингу № 18-05/21 від 18 травня 2021 року та додатків до нього, договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року та додатків до нього. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Надані позивачем - ТОВ „Коллект центр докази суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність визначених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] \~у відповідності до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Відповідач не спростувала розмір та порядок нарахування відсотків за договором, контррозрахунку суми нарахованих відсотків, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку не надала, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану суму заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Договір № 491015468 від 28 листопада 2019 року, укладений між відповідачем та АТ „Альфа-Банк,\~договори факторингувід\~17\~травня 2021\~року та\~18\~травня 2021\~року, договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Проаналізувавши та\~оцінивши зібрані\~і досліджені\~в судовому\~засіданні докази\~в їх\~сукупності,\~суд вважає,\~що оскільки\~АТ „Альфа-Банк\~взяті на\~себе зобов`язання\~по укладеному\~кредитному договору\~№ 491015468\~від 28\~листопада 2019\~року виконало\~у повному\~обсязі,\~а відповідачем [PERSON] \~порушено умови\~вказаного договору,\~заборгованість по\~платежах та\~поточні платежі\~відповідно до\~умов укладеного\~договору нею\~своєчасно не\~сплачувалися,\~слід стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ „Коллект\~центр,\~до якого\~згідно умов\~договору договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року перейшло право вимоги, кредитну заборгованість на загальну суму 42927 гривень 28 копійок. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 року та додатків до нього, заявки на надання юридичної допомоги № 212 від 14 серпня 2024 року, витягу з акта № 2 про надання юридичної допомоги від 2 жовтня 2024 року позивачем - ТОВ „Коллект центр були понесені витрати на правничу допомогу на загальну суму 13000 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Аналогічна позиція висловлена Об?єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов?язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved