Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовлено. 25 серпня 2025 року від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просив стягнути з позивача 100 000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу. 25 серпня 2025 року від представника відповідача - [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просив стягнути з позивача 40 500 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заяв, представники відповідачів зазначали, що під час ухвалення рішення у справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме: не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 01 вересня 2025 року від представника позивача до суду надійшли заяви про зменшення витрат на правничу допомогу. Учасники судового розгляду про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали заяв та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що професійну правничу допомогу відповідачу [PERSON] надавав адвокат Бойко О.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 14 травня 2025 року, додаткової угоди від 14 травня 2025 року, акту приймання-передачі виконаних робіт від 22 серпня 2025. Дослідивши вказані документи, суд встановив, що відповідачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 40 500 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial