Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором № 200065215 від 15.07.2014 у загальному розмірі 70 324,90 грн., яка складається з: суми заборгованості - 45 058,61 грн., суми інфляційних втрат - 21 207,31 грн., суми 3% річних - 4 058,98 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що\~15.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200065215 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15650 грн., з установленим строком користування з 15.07.2014 по 15.07.2017, а позичальник зобов`язувалась повернути тримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за кредитним договором з відповідачкою. 23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідачка порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 21.05.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором становить 45058,61 грн., з яких: 14530,08 грн. заборгованість за кредитом; 30528,53 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки нараховану суму збитків з урахуванням 3% річних 4058,98 грн. та 21207,31 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. У відзиві, поданому представником відповідачки адвокатом Колесником В.В., відповідачка не визнає позовні вимоги, просить відмовити у їх задоволенні, застосувати строк позовної давності. Зазначає, що оскільки за умовами кредитного договору від 15.07.2014 № 200065215 між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський», погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця та числа визначеного в графіку погашення зобов`язання, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного з цих зобов`язань з урахуванням пільгового строку (60 днів), тобто перше зобов`язання мало бути виконано не пізніше 15.09.2014. А тому трирічний строк позовної давності щодо вимог до [PERSON] за першим зобов`язанням сплинув 15.09.2017 і так далі, але у будь-якому випадку до прийняття відповідних законодавчих актів щодо введеного Урядом України карантину у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Штучне обрахування позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» загального строку позовної давності у 3 роки, починаючи з 20.07.2020, достеменно знаючи, що цей строк вже закінчився у попередні роки, намагання обґрунтувати пропуск ним процесуальних строків дією об`єктивних та поважних причин, має ознаки недобросовісного користування процесуальними правами та зловживання ними. А тому, оскільки позовна заява ТОВ«ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором подана до суду зі сплином строку позовної давності, згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ухвалою судді 30.05.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді 03.06.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача\~ТОВ\~«ДІДЖИ\~ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, у позові просив про проведення судового засідання за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Колесник В.В. надіслали заяви, в яких просили провести розгляд справи без їх участі та відмовити у позові. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Судом установлено,\~що 15.07.2014 між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду у формі заяви (оферти) № 200065215 про надання та використання платіжної картки Visa Platinum, рахунок карти [NUMBER] , з кредитним лімітом в розмірі 5000 грн., при цьому умовами договору передбачено, що розмір кредитного ліміту за рішенням банку може бути змінений, про що клієнт буде повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення або в порядку, передбаченому Умовами по картках (а.с 113 т.2). Також 15.07.2014 [PERSON] підписала анкету №464177, в якій зазначено її анкетні дані, дані про доходи та витрати, згода на обробку персональних даних, довідку про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «кредитна картка Visa Platinum CashBack», Тарифи по продукту «Visa Platinum CashBack» (а.с.113 зворот, 116 т.2). У довідці про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Visa Platinum CashBack», зазначено, що кредит видається на споживчі потреби у формі відновлювальної кредитної лінії; сума кредиту - до 50000 грн.; строк кредиту - 12 місяців; тип процентної ставки: фіксована. Дострокове повернення кредиту можливе шляхом внесення повної суми заборгованості; погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів на рахунок. Розділ ІІІ Довідки визначає, що орієнтована сукупна вартість кредиту в рамках карткового продукту «Visa Platinum CashBack складається із наступних складників: строк - 3 роки; процентна ставка за кредитом (річних): 58,8 % нараховується на залишок заборгованості по кредиту; пільговий період користування кредитними коштами по операціям, які здійснені в торговельній мережі, протягом якого нараховуються проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою 0,001% - до 60 днів; платежі за договором страхування -1,2% від суми фактичної заборгованості на кінець розрахункового періоду. Згідно Тарифів по продукту «Visa Platinum CashBack» строк дії платіжної картки 3 роки, розмір процентів, що нараховуються за кредитом: - на операції, які здійснені у торгівельній мережі та мережі інтернет 3,9%, - на операції з видачі готівка 4,9%, розмір обов`язкового щомісячного мінімального платежу 3% від фактичної заборгованості. Крім того, 15.07.2014 між страховиком ТОВ «Страхова компанія «М-Лайф» та страхувальном [PERSON] підписано договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток банку NSK 200065215 ( а.с. 117 т.2). 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.127 зворот-129 т.2). Пунктом 2 договору №7_БМ від 20.07.2020 визначено, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуває всі права кредитора за кредитними договорами в день настання відкладальної обставини відповідно до пункту 16 цього договору (зокрема, підписання договору сторонами), але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору. На виконання вимог п. 4 договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило на користь ПАТ «Банк Михайлівський» ціну договору на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону) - № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020, переможцем яких стало ТОВ «Діджи Фінанс», у розмірі 5307308,39 грн. (а.с. 129 зворот т.2). З копії Витягу реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 встановлено, що до нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №200065215 укладеним 15.07.2017 із [PERSON] на суму 45058,61 грн., з яких: 14530,08 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 30528,53 грн. - заборгованість за основними зобов`язаннями (а.с.120 зворот-121 т.2). Згідно із розрахунком позивача, за період з 05.02.2022 по 05.02.2025 інфляційні втрати склали 21207,31 грн., 3% річних 4058,98 грн (а.с. 5-9). Також в матеріалах справи міститься постанова Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 в справі № 910/11298/16, якою рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 №1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. (а.с.53-83). В матеріалах справи міститься постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №66483131, в якому приватним виконавцем Пиць А.А. постановлено виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/11298/16, виданого Господарським судом міста Києва 12.07.2021 року закінчити (а.с.85-86). Позивачем надані виписки ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.05.2016 року по 27.07.2020 року по особовим рахункам [PERSON] (а.с.7 т.1-111 т.2 ). Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. Згідно з пунктами 1 і 2 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. За змістом ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина 1); боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (частина 2). Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Факт набуття позивачем на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої ТОВ "Діджи Фінанс" визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами відступленими згідно Договору № 7_БМ від 20.07.2020. Як стверджує позивач, кредитний портфель придбано з електронного аукціону Національної електронної біржі, протокол №UAEA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020 - то інформація про відступлення права вимоги міститься в публічному доступі на сайтах https://zakupivli.pro/auctions/ua-ea2020-06-09-000032-b (посилання на аукціон) та https://torgi.fg.gov.ua/216108 (посилання на паспорт активу на сайті ФГВФО). Додаток 1 до Договору (реєстру відступлених прав вимоги за Договором про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року № 7_БМ) містить відомості щодо 109642 кредитних договорів, укладених із ПАТ «Банк Михайлівський», у якому відображена інформація про фізичних осіб, надання інформації щодо яких суперечить Закону України «Про інформацію», тому до позовної заяви додано витяг з реєстру щодо відповідачки [PERSON] . Отже, у справі доведено факт відступлення прав вимоги до відповідача від ПАТ «Банк Михайлівський» до позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами наявність та розмір заборгованості [PERSON] як перед ПАТ «Банк Михайлівський» станом на 20.07.2020, так і перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» за вказаним кредитним договором. З урахуванням висновку Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15 саме кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, тобто надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження розміру заборгованості позивач надав виписку по особових рахунках [PERSON] , у якій відображені дані за період з 23.05.2016 по 27.07.2020, а не з часу укладення кредитного договору 15.07.2014, а тому з`ясувати суму наданого кредиту, дату початку строку кредитування неможливо. Крім того, у виписках зазначені номери рахунків, які не відповідають рахунку вказаному в угоді № [NUMBER] від 15.07.2014 щодо кредитування, укладеній між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . Доказів того, що вказані у виписці рахунки належать саме відповідачці та відкриті на виконання саме кредитного договору №200065215 від 15.07.2014, матеріали справи не містять. Таким чином, надана позивачем виписка по особовому рахунку не підтверджує надання кредитних коштів відповідачці у заявленому позивачем розмірі. Таким чином, даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд дійшов до висновку, що позивачем, не надано суду належних та допустимих доказів щодо отримання відповідачкою кредитних коштів, порядку нарахування відсотків за користування кредитом, що позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку щодо правової природи, суттєвих умов та дійсності договірних зобов`язань, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.

Outcome: dismissed