Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

22.04.2025 ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ ФК ЄАПБ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними (позиковими) договорами в загальній сумі 68 758,03 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.03.2024 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики (із фіксованою процентною ставкою), відповідачем отримано на свій банківський картковий рахунок грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Кредитні кошти за договором № 243828294 від 15.03.2024 надано у користування на 16 днів. Дата повернення кредиту 31.03.2024. Строк кредитування включає у себе первісний строк кредитування та період понадстрокового користування позикою. Відповідач у справі отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував своїх зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України та умов договору позики, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 23 625,00 грн, яка включає крім боргу за основною сумою позики також 16 625,00 грн. нарахованих процентів. 18.03.2024 відповідачем через мобільний застосунок CreditPlus у особистому кабінеті із застосуванням отриманого одноразового електронного ідентифікатора підписано з ТОВ Авентус Україна договір про надання споживчого кредиту. Кредитні кошти за договором № 7699161 від 18.03.2024 в сумі 5 000,00 грн. перераховані на безпосередньо вказані споживачем реквізити банківської платіжної картки останнього. Строк кредитування - 352 дні. Сплата процентів за договором відбувається кожних 16 днів, а детальні терміни повернення кредиту з процентами регламентуються таблицею, що є додатком № 1 до укладеного кредитного договору. Кредитна ставка за користування коштами становить 2,20% за один день у межах встановленого у договорі строку кредитування. Можливість застосування у відносинах сторін зниженої процентної ставки у розмірі 2,09% за один день користування грошовими коштами регламентується п.1.5.2. п.1.5. договору та наявністю певних умов, які не настали з волі позичальника. Попри належне виконання своїх зобов`язань кредитодавцем, позичальник не повернув суму боргу та нараховані проценти (період не вказано) на загальну суму 19 960,97 грн., з яких 5000,00 грн. - борг за тілом кредиту та 14 960,97 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Водночас, у прохальній частині позовної заяви ТОВ ФК ЄАПБ просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 7699161 на загальну суму 25 876,48 грн., з яких 6 415,51 грн. - борг за основною сумою (тілом) кредиту, 14960,97 грн. - сума боргу за нарахованими відсотками та 4 500,00 грн. - несплачені суми пені (штрафів). 15.04.2024, проте вже і ТОВ Аванс кредит, відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту. Зазначений договір № 25929-04/2024 від 15.04.2024 містить такі істотні умови: сума позики 6 000,0 грн.; строк кредитування - 120 днів (закінчується 12.08.2024); процентна ставка - 2,50% за один день користування грошовими коштами; кошти перераховуються за вказаними позичальником реквізитами банківської платіжної картки; укладення договору відбувається онлайн через вебсайт кредитодавця, а споживач перед отриманням коштів проходить повну верифікацію. Тим не менше, відповідачем умови зазначеного вище кредитного договору від 15.04.2024 також не виконано. Загальна сума боргу перед кредитодавцем становить 19 256,55 грн., з яких 5 925,00 грн. - заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту та 13 331,55 грн. - борг за нарахованими відсотками (без зазначення періоду їх нарахування). Позивач стверджує, що на підставі укладених договорів факторингу з первісними кредиторами придбав за плату права вимоги за всіма кредитними договорами та договором позики з відповідачем. В добровільному порядку відповідач не погашає суму заборгованості, а, тому, позивач просить позов задовольнити, провівши судовий розгляд без участі свого представника. Наголошує, що предметом позову є вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за процентами і пенею (штрафами), які нараховані винятково первісними кредиторами. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін та їх представників. В судовому засіданні в режимі відеоконференції брав участь представник відповідача. 15.09.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. У межах встановленого судом процесуального строку представником відповідача [PERSON] 26.05.2025 подано відзив на позовну заяву ТОВ ФК ЄАПБ (а.с.89-108). Суть відзиву полягає в тому, що позивачем не надано до суду жодних первинних документів, які б підтверджували факт перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача та належність цієї картки [PERSON] як позичальнику. Стверджує, що за змістом наявних у справі договорів факторингу про відчуження на користь позивача прав вимоги за укладеними з відповідачем договорами відповідні правочини є оплатними, проте у матеріалах справи немає доказів перерахування грошових коштів факторові. На думку автора відзиву, під час укладення договору факторингу між позивачем і ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів від 14.06.2021 не існувало договору позики з відповідачем, який укладено з лише 15.03.2024. Щодо цього факторингового договору, то в матеріалах справи також немає доказів здійснення оплати фактора на користь первісного кредитора (клієнта). Заперечує можливість стягнення з відповідача сум пені (штрафів), адже такі дії не відповідають вимогам п.18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України, акцентуючи у відзиві також увагу на помилково сформульовані позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з основної суми (тіла) кредиту за договором № 7699161 від 18.03.2024. 03.06.2025 представником ТОВ ФК «ЄАПБ» Совою Ю.М. подано до суду відповідь на відзив (а.с.129-143) з додатками, в тому числі копії: договору факторингу від 19.09.2024 № 19092024, укладеного між позивачем і ТОВ Аванс кредит з витягом із реєстру боржників (позиція № 9553) та платіжної інструкції від 23.09.2024 № 455 про здійснення оплати фактором на користь клієнта за відступленими правами вимоги; договору факторингу від 22.05.2025 №22012025/1, укладеного між позивачем і ТОВ Авентус Україна з витягом із реєстру боржників (позиція № 2794) та платіжної інструкції від 24.01.2025 № 627 про оплату фактора за придбані права вимоги; договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21, сторонами якого виступають позивач у справі і ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів з витягом із реєстру боржників (позиція № 3706) та платіжної інструкції про здійснені оплату фактором за відступлені права вимоги з урахуванням додаткової угоди до договору факторингу № 44 від 26.11.2024 (інструкція № 551 від 29.11.2024). Позивач стверджує, що наявні у справі докази перерахування кредитних коштів підтверджуються належними та допустимими доказами, які лише доповнюють розрахунки заборгованості відповідача. Наявні у справі договори факторингу з витягами із реєстру боржників, доказами здійснення оплати новим кредитором на користь первісного повністю підтверджують перехід прав вимоги до відповідача у цій справі, що відповідає усталеній практиці Верховного Суду з розгляду подібних спорів. 10.07.2025 представником відповідача подано додаткові письмові пояснення у справі, які узагальнено повністю повторюють зміст раніше поданого відзиву у справі (а.с.219-230). 15.07.2025 ТОВ ФК ЄАПБ додатково пояснила, що договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладений між позивачем і ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів, діяв на дату відступлення права грошової вимоги до відповідача за договором позики від 15.03.2024 № 2438294. Оплатне відступлення існуючого права вимоги відбулося згідно з реєстром боржників № 37 від 26.11.2024, що підтверджується також додатковою угодою між сторонами від 26.11.2024 № 44 (а.с. 231-241). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав договір позики (з фіксованою процентною ставкою) з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора 2WM7n2. Грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача за № [NUMBER] . Кредит надано на строк 16 днів за ставкою 1%. Згідно з Додатком № 1 до вказаного договору (а.с.50) за користування кредитом за період з 14.03.2024 до 31.03.2024 споживач повинен сплатити 1120,00 грн. процентів. Інших відомостей про розмір належних до сплати процентів відповідний додаток до договору не містить. У п.2.3. договору зазначено, параметри, порядок і графіки повернення позики та сплати процентів визначаються в додатку №1 до цього договору. Суд відзначає, що зміст цього додатку не містить будь-яких відомостей про право кредитодавця нараховувати проценти після закінчення визначеного у договорі строку кредитування. Водночас, згідно з розрахунком заборгованості ТОВ ФК ЄАПБ проценти за користування позикою первісним кредитором чомусь продовжували нараховуватися відповідачу й після закінчення строку кредитування. Сума нарахованого первісним кредитором боргу склала 16 625,00 грн. станом на 28.11.2024. Вказівка у п.2.3. договору на наявність процентної ставки за понадстрокове користування позикою (за денною ставкою 2,70%) судом відхиляється, адже така не застосовується у відносинах сторін в період дії воєнного стану. До того ж, відповідне положення цілком очевидно суперечить змісту Додатку № 1 до договору. Таким чином, за умовами договору позики (з фіксованою процентною ставкою) від 15.03.2024 № 2438294 відповідачем заборговано лише 7000,00 грн. неповернутої основної суми (тіла) позики та 1 120,00 грн. процентів, нарахованих виключно у межах встановленого умовами договору строку кредитування тривалістю 16 календарних днів за період з 15.03.2024 до 31.03.2024. 18.03.2024 між ТОВ Авентус Україна та відповідачем також укладено договір про надання споживчого кредиту № 7699161. Сума кредиту склала 5000,00 грн., строк кредитування - 352 дні. Стандартна процентна ставка за один день користування кредитом - 2,20 % (а.с. 24-35). Згідно з витягом із реєстру боржників за кредитним договором від 18.03.2024 та розрахунком заборгованості до відповідного договору (а.с.40-41) відповідачем заборговано 6 415,51 грн. основної суми (тіла) кредиту, 14960,97 грн. нарахованих відсотків та 4 500,00 грн. пені. При цьому, додатком № 1 (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача) до договору сума кредиту чітко встановлена у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до наданих позивачем відомостей ТОВ Пейтек за умовами зазначеного в цьому абзаці рішення кредитному договорі ТОВ Авентус Україна позичальнику перераховано на банківську платіжну картку також 5 000,00 грн. (а.с.147 позиція № 232). Відтак, не зрозумілою залишається вимога позивача про стягнення з відповідача 6 415,51 грн. боргу за тілом кредиту. Суд також зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які документально підтверджені відомості про збільшення [PERSON] суми кредиту з 5 000,00 грн. до 6 415,51 грн. Суд також погоджується із доводами представника відповідача, які жодним чином не спростовані ТОВ ФК ЄАПБ щодо неправомірного нарахування первісним кредитором відповідачу пені в сумі 4 500,0 грн., оскільки відповідно до вимог п.18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в період дії воєнного стану позичальники, які прострочили виконання грошових зобов`язань перед банками чи іншими кредитодавцями за договорами кредиту (позики) звільнені від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Щодо правомірності стягнення з відповідача нарахованих згідно з умовами кредитного договору від 18.03.2024 № 7699161 первісним кредитором ТОВ Авентус Україна відсотків до їх відступлення на договором факторингу 22.02.2025 на користь позивача, суд керується наступним. Відповідно до приписів п.17 Перехідних та прикінцевих положень Закону України Про споживаче кредитування від 15.11.2016 № 1734-VIII (далі - Закон № 1734), доповненого Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023, протягом перших 120 днів після набрання чинності цим законом (23.12.2023) максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом не може перевищувати 2,5%, а протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перший з вказаного періодів тривав з 23.12.2023 до 20.04.2024, наступний - з 21.04.2024 до 18.08.2024. Однак зазначеним вимогам укладений відповідачем кредитний договір від 18.03.2024 частково не відповідає, адже його умовами передбачена денна процентна ставка упродовж всього строку кредитування тривалістю 352 дні в розмірі 2,20% за один день користування кредитом, або 110,00 грн/день (5000х0,0220). В будь-якому разі, обчислений навіть за весь строк кредитування розмір процентів за користування коштами на рівні 1,5%/день значно перевищить суму боргу, заявлену до стягнення ТОВ ФК ЄАПБ (5000х0,015=75х352=26 400,0). Таким чином, за умовами кредитного договору від 18.03.2024 відповідачем заборговано 5 000,00 грн. - за основною сумою (тілом) кредиту і 14960,97 грн. нарахованих відсотків, в межах яких здійснено відступлення грошових прав вимоги первісним кредитором за договором факторингу від 22.01.2025 № 22012025/1. 15.04.2024 між первісним кредитором ТОВ Аванс кредит та відповідачем у справі підписано договір про надання фінансового кредиту №25929-04/2024, істотними умовами якого є: строк кредитування - 120 календарних днів (до 12.08.2024); сума кредиту - 6 000,00 грн.; денна процентна ставка - 2,50%. Суд повторно нагадує, що у період часу з 23.12.2023 до 18.08.2024 п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1734 законодавцем обмежувався максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитуванням. Отож, кредитний договір з ТОВ Аванс кредит із встановленням денної процентної ставки на рівні 2,50% у період д 21.04.2024 до 12.08.2024 не відповідає положенням відповідного закону. Крім того, як вбачається із розрахунку первісного кредитора (а.с.19-20) сума боргу відповідача з 13.05.2024 зменшилася із 6 000,00 грн. до 5 925,00 грн. Внаслідок проведення перерахунку заборгованість відповідача у межах визначеного договором строку кредитування має бути зменшена із заявлених до стягнення 13 331,55 грн. до 11 056,04 грн. (за період з 15.04.2024 до 20.04.2024: 6000х0,0250х6дн=900 грн.; за період з 21.04.2024 до 30.04.2024: 6000х0,0150х10дн.=900 грн.; за період з 01.05.2024 до 12.05.2024: 6000х0,0150х12дн=1080,0 грн.; за період з 13.05.2024 до 12.08.2024: 5925,0х0,0150х92дн=8 176,04 грн.). Відтак, за умовами кредитного договору від 15.04.2024 відповідач має непогашений борг в загальній сумі 16 981,04 грн., з яких 5 925,00 грн. - заборгованість за тілом (основною сумою) кредиту та 11 056,04 грн. боргу за нарахованими відсотками у межах встановленого договором строку кредитування. Суд відхиляє аргументи сторони відповідача про нібито недоведеність ТОВ ФК ЄАПБ фактів перерахування кредитних (позикових) коштів на банківську платіжну картку відповідача виходячи із такого. Згідно з\~ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, є банківською таємницею. Водночас відповідач як власник банківського ранку, на який перераховано кредитні кошти, не скористався правом особисто отримати виписки по своєму рахунку для спростування факту отримання кредитних коштів, а отже не спростував достатніми та допустимими доказами факт отримання цих коштів на свій картковий рахунок. Також у справі наявні розрахунки заборгованості за кредитними та позиковим договорами, наданий як первісним, так і новим кредитором. Жодних нових нарахувань кредитної заборгованості позивач після набуття права вимоги не проводив. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного ст.12,81 ЦПК України, відповідач також не надав свій контррозрахунок боргу за відповідними договорами та не надав доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості. Згідно з положенням ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В судовому засіданні 16.07.2025 представник відповідача визнав відсутність у нього претензій з приводу укладених за обставин цієї справи договорів факторингу між ТОВ ФК ЄАПБ І ТОВ Аванс кредит від 19.09.2024 та між позивачем і ТОВ Авентус Україна від 22.01.2025, наполягаючи лише на протиправності відступлення прав вимоги ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів до відповідача згідно з факторинговим договором від 14.06.2021 № 14/06/2021. У частині першої\~статті 512 ЦК України\~зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей\~1077,\~1078 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договоромфакторингу. Частинами 1,2\~ст. 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням\~ст. 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~ст. 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В матеріалах справи наявні належно завірені копії договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 з додатковими угодами №7 від 13.06.2022 та № 44 від 26.11.2024, акту прийому-передачі реєстр боржників № 37 від 26.11.2024, витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 37 від 26.11.2024, платіжна інструкція № 551 від 29.11.2024 про внесення плати за відступлення прав вимоги до договору факторингу № 14/06/2021 з додатковою угодою до нього № 44 від 26.11.2024 (а.с. 51-58,204). Згідно з п. 1.1 даного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату позикою, процент за порушення грошових зобовязань, право на одержання яких належить клієнту Відповідно до п.1.2. вказаного договору факторингу перехід від\~клієнта до\~фактора прав\~вимоги заборгованості\~до боржників\~відбувається в\~момент підписання\~сторонами акту\~прийому-\~передачі реєстру\~боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору Тобто перехід прав вимоги відбувається у момент підписання акту прийому передачі реєстру боржників. Предмет договору факторингу ідентифікується у простий спосіб шляхом дослідження змісту акта прийому-передачі реєстру боржників № 37 від 26.11.2024 та витягу із вказаного реєстру. Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12). Вищевказане свідчить про належне укладення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ ФК«ЄАПБ» договору факторингу та перехід прав вимоги за цим договором у день складання акта прийому-передачі реєстру боржників до ТОВ ФК«ЄАПБ», тобто 26.11.2024. На дату підписання цього акта відповідач у справі мав непогашений борг за договором позики від 15.03.2024 № 2438294, за яким первісний строк цієї позики завершився 31.03.2024 Таким чином, позов необхідно задовольнити частково, одночасно стягнувши з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені ТОВ ФК ЄАПБ витрати на сплату судового збору.

Outcome: partial