Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. АТ «СЕНС БАНК» (далі - АТ «СЕНС БАНК», позивач) звернулося до суду з позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на його користь заборгованість за кредитним договором №631755723 у розмірі 197307,36грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2021 [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 631755723, відповідно до якої банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.04.2023 заборгованість за кредитним договором становить 197307,36 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач та в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Правом на подання Відзиву не скористався. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.07.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 31.07.2025. 31.07.2025 судове засідання відкладено на 11.09.2025 у зв`язку з неявкою учасників справи. Фактичні обставини, встановлені судом. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу. Судом встановлено, що 11.08.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 11.08.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 631755723 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту (далі Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. 11.08.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 631755723 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 631755723, вбачається, що станом на 20.04.2023 розмір заборгованості складає 197307,36 грн., з яких: 94401,87 грн. прострочене тіло кредиту, 18032,55 грн. відсотки за користуванням кредиту, 81536,99 грн. тіло кредиту, 3335,95 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 197307,36 грн., з яких: 94401,87 грн. прострочене тіло кредиту, 18032,55 грн. відсотки за користуванням кредиту, 81536,99 грн. тіло кредиту, 3335,95 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Зважаючи на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати у розмірі 16088,63 грн. за надання правничої допомоги. На підтвердження зазначених витрат за надання позивачу правової допомоги останній подав до суду відповідний договір про надання вказаних послуг та їх розрахунок у розмірі 16088,63 грн. Згідно до ч.2 ст.141 ЦПК України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позовної заяви та інших документів, долучених до матеріалів справи, кількість часу, відсутність заперечень відповідача, беручи до уваги умови договору про надання правової допомоги, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Беручи до уваги зазначене, а також доведеність позивачем в судовому порядку вказаних ним витрат, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 9422,40 грн (7000,00 грн (сума коштів за надання правової допомоги) + 2422,40 (розмір судового збору за подання позову).

Outcome: approved