Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

24 червня 2025 року позивач \~Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі - АТ «СЕНС БАНК») звернулося до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ Позовна заява обґрунтована тим, що 26 липня 2019 року [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Альфа Банк» (далі\~АТ «Альфа Банк») угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631209124 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором №631209124 від 26 липня 2019 року, яка станом на 01 березня 2025 року становить 265760 грн 05 коп. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань. Дані вимоги залишено відповідачем без реагування. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Посилаючись на викладене, АТ «СЕНС БАНК» просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №631209124 від 26 липня 2019 року у розмірі 265760 грн 05 коп., судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 21462 грн 16 коп. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 3189 грн 12 коп. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2025 року позовну заяву АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ «СЕНС БАНК» в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 26 липня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631209124, Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», а також Заяви (акцепту) №248.631209124.111; 227.631209124.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування та паспорту споживчого кредиту, довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Умовами вказаного договору сторони узгодили між собою суму доступного кредитного ліміту, суму ліміту кредиту (кредитної лінії) у розмірі 200 000 грн (розділ ІІІ\~Умови надання Кредитної лінії); розмір процентної ставки за користування Відновлювальної кредитною лінією для торгових операцій який становить 39,99% річних; тип процентної ставки\~фіксована; умови сплати обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (розділ ІV\~Умови сплати платежів, визначених Угодою/Договором). Вказана оферта підписана власноручним підписом відповідачки [PERSON] 26 липня 2019 року. Підписанням Акцепту, зокрема підпункту 2.1.1, [PERSON] підтвердила, акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між нею та АТ «Альфа\~Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни - за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі) . 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідач [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором №631209124 від 26 липня 2019 року виконала неповністю, заборгованість, у строк, обумовлений договором не погасила, проценти за користування кредитними коштами не сплатила. Згідно наданого АТ «СЕНС БАНК» розрахунку станом на 01 березня 2025 року [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором №631209124 від 26 липня 2019 року у загальному розмірі 265760 грн 05 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту, процентів за користування кредиту та овердрафт (несанкціонована заборгованість). 25 лютого 2025 року та 30 травня 2025 року АТ «СЕНС БАНК» направив на адресу відповідачки [PERSON] вимоги про усунення порушень щодо виконання договірних зобов`язань за Кредитним договором №631209124 від 26 липня 2019 року протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмових вимог банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даних вимог, в яких просив достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом та комісії. Проте зазначені вимоги залишились без відповіді. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2\~ст.639 ЦК України.) У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1\~ст.205 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз.1 ч.1\~ст.207 ЦК України). Відповідно до\~ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього\~Закону\~надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». Спосіб укладення кредитних договорів через Оферту та Акцепт передбачений\~ст.ст.640-646 ЦК України. Відповідно до норм цих статей: Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору (ч.1\~ст.641 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.2\~ст.642 ЦК України). Тобто, одна із сторін договору (позичальник або фінансова установа) надає іншій стороні заяву (пропозицію, оферту), в якій пропонує укласти кредитний договір на певних умовах. Така заява має містити істотні умови договору: ціль кредитування, суму кредиту, процентну ставку, порядок надання і т.д. Інша сторона (отримувач пропозиції) має надати повну та безумовну відповідь. Це означає, що така відповідь (акцепт) має трактуватись без жодних сумнівів. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1\~ст.640 ЦК України). Відповідач [PERSON] підписала оферту, та отримала від банку заявку (акцепт), яку підписала, а тому така форма договору сторонами була узгоджена, а у його тексті було погоджено всі істотні умови. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1\~ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6\~ст.81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1\~ст.80 ЦПК України). За змістом ч.ч.1-3\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, встановивши, що за домовленістю сторін позичальниця [PERSON] підписала договір про банківське обслуговування, будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо факту отримання нею кредитних коштів та щодо зазначених позивачем умов стосовно розміру кредиту і процентів за користування кредитними коштами та строку повернення кредиту не надходило, суд вважає доведеним, що 26 липня 2019 року сторонами було укладено письмовий правочин. Умови кредиту викладені в Оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної Кредитної лінії від 26 липня 2019 року №631209124, за якими [PERSON] відкрито ліміт Кредитної лінії у розмірі 200 000 грн, фіксована процентна ставка 39,99% річних,\~обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за Кредитною лінією, але не менше 50 грн. Підписуючи Анкету-заяву про Акцепт публічної пропозиції [PERSON] підтвердила, що: а) в день його підписання отримала примірник Договору та всіх додатків до нього; б) ознайомлена з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами Банку згідно із Договором, в тому числі, ознайомлена зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, а також їй відомо, про те, що рахунки відкриті на підставі Договору забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності; в) на момент підписання, цього Акцепту вона отримала згоду осіб, щодо яких АТ «Альфа-Банк» може здійснювати обробку персональних даних в тому числі, але не виключно, даних про контактну особу для зв`язку, дружину/чоловіка, довірену особу та інших осіб, на обробку АТ «Альфа-Банк» їх персональних даних; г) надала Банку доручення на здійснення договірного списання коштів у визначених Договором випадках та порядку з будь-яких рахунків, що будуть відкриті їй на підставі Договору, а у випадку відсутності або недостатності коштів на будь-якому з рахунків, що будуть відкриті на її ім`я на підставі Договору у валюті, що відповідає валюті зобов`язання, доручає здійснювати продаж списаної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку та на умовах, передбачених Договором. Згідно з приписами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, за положеннями ст.ст.1046,\~1047 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Презумпція правомірності правочину закріплена у\~ст.204 ЦК України\~та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідачем [PERSON] не спростована презумпції правомірності кредитного договору, а тому всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01 березня 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 265760 грн 05 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту, процентів за користування кредиту та овердрафт (несанкціонована заборгованість). Суд, перевіряючи складову заборгованості за зазначеним кредитним договором на підставі наданого розрахунку, суми сплачених відповідачем [PERSON] платежів на виконання своїх зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, дійшов висновку, що позивачем АТ «СЕНС БАНК» не надано доказів на підтвердження умов кредитного договору про погодження сторонами нарахування та сплати комісії РКО. Між тим стягнення такої комісії РКО відбувалося протягом всього строку кредитування та списувалось за рахунок внесених відповідачем [PERSON] на погашення позичених коштів. Отже, позивач АТ «СЕНС БАНК» не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість стягнення з позичальника таких виплат, що становлять у загальному розмірі 60320 грн 94 коп., а тому ця сума підлягає відрахуванню із загальної суми заборгованості. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь АТ «СЕНС БАНК», заборгованість за Кредитним договором №631209124 від 26 липня 2019 року у загальному розмірі 205439 грн 11 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. В силу вимог п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», в особі керуючого партнера Лойфера А.Е., укладено Договір про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року, згідно умов якого Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надати Послуги, які полягають у здійснені від імені та в інтересах Замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення Заборгованості з Боржників Замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими Боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої Заборгованості, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі Послуги (п.1.1. Договору). Пунктом 3.1 Договору визначено, що за надання Послуг, що полягають у вчиненні Виконавцем дій, передбачених п.1.1.1 та п.1.1.2 цього Договору, Замовних сплачує на користь Виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн; - за отримання рішення суду 225 грн; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь Замовника 7,85%. З огляду на відсутність заперечень відповідача щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу позивача із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням обсягу фактично виконаної адвокатом роботи із представництва позивача в суді першої інстанції, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» витрат на правову допомогу. Частиною ч.1 ст.141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позовні вимоги позивача АТ «СЕНС БАНК» на 77.30%, тому він має право на відшкодування з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 77.30%, а саме в сумі 16590 грн 25 коп. Оскільки, позовна заява подана АТ «СЕНС БАНК» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог \~Закону України «Про судовий збір»\~застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору. При звернені до суду АТ «СЕНС БАНК» було сплачено 3189 грн 12 коп. судового збору, що підтверджується меморіальним ордером №847141 від 25 квітня 2025 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2465 грн 19 коп. (205439 грн 11 коп. х 100 : 265760 грн 05 коп. = 77.30%, 3189 грн 12 коп. х 77.30% = 2465 грн 19 коп.).

Outcome: partial