Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до АТ «Державний Ощадний Банк України», представник відповідача Петрович Юлія Федорівна про стягнення безпідставно списаних коштів. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між [PERSON] [INFO] (Далі - Позивач) та AT «Ощадбанк Україна» було укладено кредитний договір. 30 червня 2023 приблизно о 17:05 невстановленою особою шляхом шахрайських дій були перераховані грошові кошти у сумі 47 730 (сорок сім тисяч сімсот тридцять) гривень, з банківських карток AT «Ощадбанк» які належали Позивачу, а саме: № картки [NUMBER] - 45 900 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот) гривень разом з комісією 487 гривень; № картки [NUMBER] - 1 730 (одна тисяча сімсот тридцять) гривень на картковий рахунок AT «ПУМБ» № [NUMBER] про, що свідчить виписка по картковому рахунку Позивача від 01.07.2023. 30 червня 2023 о 18:23 Позивачу стало відомо про те, що з її карток були перераховані грошові кошти, через одержане повідомлення в месенджері Viber від AT «Ощадбанк У країна» в якому було зазначено про переказ грошових коштів на карту іншого банку. Дізнавшись про переказ грошових коштів без відома, Позивач негайно звернулась до гарячої лінії AT «Ощадбанк Україна» з проханням заблокувати карткові рахунки, та повідомила про те, що жодних переказів вона не здійснювала. 01 липня 2023 Позивач, звернулась із заявою до ВП №1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП у якій сповістила про те, що невстановлена особа, своїми шахрайськими діями із використання електронно обчислювальної техніки, заволоділа грошовими коштами з її банківської карти № [NUMBER] в розмірі 47 730 (сорок сім тисяч сімсот тридцять) про, що свідчить витяг з ЄРДР номер кримінального провадження 12023262150000338 від 02.07.2023. Також 01 липня 2023 Позивач звернулась до Територіального відділення Ощадного банку №10023/0144 з заявою про проведення службового розслідування по факту списання невідомими особами за допомогою програмного забезпечення інтернет- банкінгу через додаток «Ощад24» грошових коштів з рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] , що належать Позивачу. 13 грудня 2023 АО ЮФ «ФОРС МАЖОР» звернулося до ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області з запитом в щодо вжитих слідчо-оперативних дій у кримінальному провадженні №12023262150000338 від 02.07.2023. ВП №1 (м. Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області надало відповідь в якій зазначено, що матеріали кримінального провадження за №12023262150000338 від 02.07.2023 скеровано за підслідністю до Бучанського РУП ГУНП в Київській області. 29.12.2023 року АО ЮФ «ФОРС МАЖОР» звернулося до Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області з запитом відносно інформації щодо вжитих слідчо-оперативних дії у кримінальному провадженні №12023262150000338 від 02.07.2023 однак станом на день звернення із позовом до суду відповіді не отримали. Також 13 грудня 2023 АО ЮФ «ФОРС МАЖОР» звернулося до Філії Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України» з запитом про надання інформації відносно проведеного службового розслідування разом з усіма належним чином завіреним рішенням; інформації з зафіксованим номером заявки яка була здійснена [PERSON] через гарячу лінію Ощадбанку щодо блокування належного їй рахунку 30 червня 2023; інформації щодо білінгових відомостей номеру та серії пристрою через який було здійснено вхід в додаток «Ощад24» на аккаунт [PERSON] 30 червня 2023 при здійсненні переказу коштів на зазначені в даному запиті суми. 21.12.2023 Філія Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України» надали відповідь, в якій відмовили у наданні вищезазначеної інформації. Додатково 15 грудня 2023 АО ЮФ «ФОРС МАЖОР» звернулося до ВАТ «Державний Ощадний Банк України» з запитом про надання аналогічної інформації яка запитувалась у Філії Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України». ВАТ «Державний Ощадний Банк України» надали відповідь, якою також відмовили у наданні запитуваної інформації. В подальшому Відповідач не одноразово звертався до Позивача з повідомленнями на особистий номер телефону в яких зазначав про порушення умов договору Позивачем та необхідністю погасити заборгованість. Позивач зазначає, що умови кредитного договору не порушувала та вказані кошти з власних рахунків 30 червня 2023 приблизно з 17:05 по 17:28 нікому не переказувала. Позивач просить суд зобов`язати відповідача AT «Ощадбанк» (01001 м. Київ вул. Госпітальна, 12-Г код ЄДРПОУ 0032129) зарахувати на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить [PERSON] грошові кошти в розмірі 45 900 грн та на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 730 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., витрати на правову допомогу та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 27.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.03.2024 року. Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що позивачу був встановлений кредит в сумі 46400,00 (сорок шість тисяч чотириста) грн. на строк дії платіжної картки (а саме до листопада 2024р.). З вересня 2020 року і до червня 2023 року [PERSON] активно користувалась наданими кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунку. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Своїми діями по введенню всіх необхідних реквізитів картки, [PERSON] сприяла переказу коштів 30.06.2023. Тому, відповідальність за здійснені операції несе саме позивач [PERSON] . Так, згідно п.9.15 ДКБО - Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\VC2, строк дії, номер Картки тощо. Встановлено, що ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Також, пунктом 9.16 вказано, що саме Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного за володіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону Клієнта. У відповідності до п.9.17 - Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальців сторонньої особи. Також пунктом 9.18 ДКБО обумовлено, що будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. Відповідальність Банку за зняття коштів з картки настає лише після її блокування, а до того моменту банк, зважаючи на укладені умови договору та встановлені правила, не має права обмежувати дії позивача, контролювати процедуру зняття готівки з картки, контролювати її у позивача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначив, що 30 червня 2023 позивач не здійснював жодних покупок в мережі інтернет та не вказувала «усіх реквізити» під час покупок взагалі, відповідно відсутній причинний зв`язок між купівлею книг, конспектів позивачем та подальшому її сприянню, списання коштів з її карток третіми особами саме цього дня. Пдтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити. У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача [PERSON] вказала, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 21.03.2024 АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом в сумі 53389,36 гривень. Представник [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] надіслав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що Відповідач (Позивач по первісному позову) своїми діями чи бездіяльністю, не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з карткового рахунку відбулося не за її розпорядженням, виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, Відповідач (Позивач по первісному позову) повідомила про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. У відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, представник АТ «Ощадбанк» Петрович Ю.Ф. направила відповідь, в якій вказала, що позивач (по первісному позову) вказала такі реквізити, як: номер картки, дата та ініціали власника карти, а оплату за товар підтверджувала через мобільний додаток. Як вбачається з доказів, наданих AT «Ощадбанк» та містяться в матеріалах справи, [PERSON] повідомила Банк про факт списання коштів з карткового рахунку через 30 хвилин після здійснення операції по перерахуванню. Тому банк не може відповідати за переказ коштів вже після здійсненої операції. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами. Просить задоволити позовні вимоги AT «Ощадбанк» за зустрічним позовом повністю. Ухвалою суду від 03.02.2025 клопотання представника AT «Ощадбанк» задоволено та витребувано у Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області копії матеріалів кримінального провадження №12023262150000338 від 02.07.2023, які надійшли до суду 18.03.2025. Представник AT «Ощадбанк» заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійної вимоги на стороні відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] , на рахунок якого було підтверджено факт зарахування 30.06.2023 коштів в сумі 47330,00 грн., що відповідають даті та сумі списаних з рахунку у позовній заяві [PERSON] , про що була винесена відповідна ухвала суду. Представник [PERSON] заявив до суду клопотання про витребування в Міністерстві юстиції України офіційну інформацію: Чи перебуває [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в місцях позбавлення волі (в установах виконання покарань)?; Якщо так зазначити найменування установи, адресу та строк перебування (термін покарання), про що була винесена відповідна ухвала суду. Міністрество юстиції України надало відповідь, що згідно з інформацією, що міститься в Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту, а також відповідно до інформації, наданої установами виконання покарань та слідчими ізоляторами Державної кримінальновиконавчої служби України, [PERSON] покарання не відбуває та під вартою не тримається. Облікова інформація про зазначену особу відсутня. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Пилип`юк О.М. надіслав на адресу суду пояснення, в яких вказав, що 30.06.2023 на банківську карту, яка відкрита в АТ ПУМБ на ім`я [PERSON] , були здійснені три транзакції на загальну суму 47330 грн. Про вказані транзакції [PERSON] нічого не було відомо до моменту ознайомлення з матеріалами даної справи, оскільки на початку 2023 року він втратив відкриту на його ім`я банківську картку в АТ ПУМБ. Так як, на даній банківській карті не було жодних коштів, [PERSON] нікуди не звертався з приводу її втрати та подальшого блокування. Це все, що йому відомо про дані обставини. Ухвалою суду від 08.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник Хованець А.І., який діє в інтересах [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги по первісному позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Петрович Ю.Ф., яка діє в інтересах АТ "Ощадбанк" в судовому засідання позовні вимоги по зустрічному позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін по справі, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає, що позовом [PERSON] , представник позивача [PERSON] до АТ "Державний ощадний банк України" представник відповідача Петрович Ю.Ф. про стягнення безпідставно списаних коштів підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом АТ "Державний ощадний банк України" до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , представник третьої особи [PERSON] про стягнення боргу за кредитом слід відмовити. Судом встановлено, що 30 червня 2023 приблизно о 17:05 невстановленою особою шляхом шахрайських дій були перераховані грошові кошти у сумі 47 730 (сорок сім тисяч сімсот тридцять) гривень, з банківських карток AT «Ощадбанк» які належали Позивачу, а саме: № картки [NUMBER] - 45 900 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот) гривень разом з комісією 487 гривень; № картки [NUMBER] - 1 730 (одна тисяча сімсот тридцять) гривень на картковий рахунок AT «ПУМБ» № [NUMBER] про, що свідчить виписка по картковому рахунку Позивача від 01.07.2023. 30 червня 2023 о 18:23 Позивачу стало відомо про те, що з її карток були перераховані грошові кошти, через одержане повідомлення в месенджері Viber від AT «Ощадбанк У країна» в якому було зазначено про переказ грошових коштів на карту іншого банку. За фактом вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відкрито кримінальне провадження за №12023262150000338 від 02.07.2023 в якому Позивачка визнана потерпілою. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Відповідно до ч. 3 ст. 1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Положенням ст.ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з позиціями Верховного Суду України у аналогічних справах саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Саме такі висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2023 у справі №176/1445/22 (провадження №61-8249св23). \~ \~ \~ \~ У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 в справі №127/23496/15-ц (провадження №61- 3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2016 у справі №6-71цс15 та від 11 березня 2015 року №6-16цс15». Відповідно до Постанови ВС від 02 липня 2025 у справі №490/7829/23 (провадження №61- 16525св24), «Клієнт банку не несе відповідальності за несанкціоновані операції з платіжною карткою, якщо він невідкладно повідомив банк про такі операції, а банк не довів, що клієнт своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного введення вихідних даних для ініціювання банківської операції не може достовірно підтверджувати: вину клієнта. AT «Ощадбанк» не надано жодних доказів, які б безспірно підтверджували, що списання грошових коштів з рахунків [PERSON] стало можливим виключно в результаті розголошення нею конфіденційної інформації по своїй картці, передачі даних та паролів третім особам, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року N9 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3 у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Твердження позивача [PERSON] , що їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, неможливістю реалізувати свої нормальні життєві потреби які при звичайних обставинах вона могла б задовільнити за рахунок власних коштів. Причиною крадіжки грошей з банківських карток - стала халатність банку і його працівників через, що Позивачем були докладені додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права - не підтверджуються жодними наданими суду доказами, а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів післяухвалення рішення суду заумови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строгу така заява залишається без розгляду. Згідно cт. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про удові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до вимог cт. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов 'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. У зв`язку з розглядом справи в суді позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4239,20 грн. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved