Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове нерухоме майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] : житловий будинок А загальною площею 68,9 м. кв., житловою площею 26,8 м. кв.; погріб Б; гараж В. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті бабусі позивач прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Ухвалою суду від 23.06.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача, 24.07.2025 до суду надійшла заява, в якій Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позові просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві просила розглянути справу без участі представника Корюківської міської ради. Третя особа, Приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Дремлюга Р.М. в підготовче засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в [ADDRESS] де зареєстрована і проживає на даний час, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , виданим 24.01.2006 Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Бабуся позивача [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11.06.2020 Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 142. Згідно довідки № 80 від 06.05.2025 виданої Наумівським старостинським округом Корюківської міської ради Чернігівської області [PERSON] з 11.03.1981 по день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна та згідно з книгою № 13 погосподарського обліку Наумівського старостинського округу Корюківської міської ради за 2017-2020 роки, була головою домогосподарства особового рахунку № [NUMBER] . Інших зареєстрованих осіб не було. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2020 [PERSON] прийняла у спадок після померлої [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4337 га, кадастровий номер земельної ділянки 7422485500:06:001:0889, рілля, 24/822, місце розташування: Чернігівська область, Корюківський район, Наумівська сільська рада, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №782551, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 18 вересня 2008 року, згідно з розпорядженням голови Корюківської райдержадміністрації від 14 березня 2007 року, № 100 та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010884100530. Зареєстровано в реєстрі за №1009. Відкрита Спадкова справа №34/2020, що підтверджується інформаційною довідкою нотаріуса. За життя бабуся позивача мала у власності нерухоме майно, яке складалося з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Саме на це майно після смерті бабусі відкрилась спадщина. [PERSON] своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. Після смерті бабусі позивач прийняла спадщину. Окрім позивача на спадщину, померлої [PERSON] ніхто не претендує. Отже, інших спадкоємців аніж позивач немає. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Дремлюги Раїси Михайлівни, але за відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину. Згідно довідки Наумівського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області № 629 від 14.07.2020 померла [INFO] [PERSON] , з 11.03.1981 року по день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна. Інших зареєстрованих осіб не було. Згідно технічного паспорту, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами являється капітальною спорудою, який побудовано у 1965 році, та має площу забудови 68,9 кв.м. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] . Житловий будинок А дерев`яний 100% готовності, 40% зносу. Загальна площа будинку становить 68,9 м.кв., житлова площа 26,8 м.кв. З надвірних будівель погріб Б цегляний, гараж В дощатий. Загальна інвентарна вартість майна становить 82754 грн. По даним Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 власність не зареєстровано. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1,\~2\~статті 1220\~ЦК України\~встановлено,\~що спадщина\~відкривається внаслідок\~смерті особи\~або оголошення\~її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.\~ [PERSON] належним чином прийняла спадщину за [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить зокрема будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] , право власності на який не було зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивач вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, однак за умови відсутності реєстрації права власності на будинок відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але за умови визнання державою речових прав, які були зареєстровані в порядку до набрання чинності вказаним законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог при визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при поданні позову залишити за нею. Враховуючи викладене,

Outcome: approved