Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , смерть якої настала [INFO] , посилаючись на те, що пропустила його з поважних причин. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивачка та її рідний брат [PERSON] , який загинув [INFO] під час бойового завдання, є спадкоємцями за заповітом складеним [PERSON] , 11.12.2007 року, який посвідчено державним нотаріусом Тетіївської районної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 4523. Однак, з вересня 2021 року позивачка не проживала разом з матір`ю, а перебувала у іншій країні на роботі. На момент військового стану в Україні, з 24.02.2022 року і до цього часу позивачка перебуває за місцем роботи у Франції. Звернувшись до нотаріуса після смерті матері за консультацією по телефону щодо питань спадкування їй було надано пояснення, і тому позивачка була певна в тому, що строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану, після чого вона зможе оформити свої спадкові права. Так, позивачка 30.07.2024 року звернулась до приватного нотаріуса з питанням оформлення спадкового майна за заповітом, однак приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області Бурлаченко О.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із об`єктивними причинами, а саме, що вона перебувала під впливом тяжких емоційних переживань та душевних страждань, а також враховуючи, значну відстань між місцем постійного перебування/роботи та місцезнаходженням спадкового майна, та через необізнаність про те, що визначені законодавством строки прийняття спадщини не зупинялися через введений військового стану. Тому, просить суд встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 11.07.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 11.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Буток Т.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях, просила їх задовольнити. Разом з тим, судові витрати вважає за необхідне залишити за позивачкою. Представник відповідача Тетіївської міської\~ради у судове засідання не прибув, до суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечують проти задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, зазначає, що у позивачки була можливість подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а наведенні позивачем причини неподання заяви про прийняття спадщини не є поважними ( а. с. 40-47). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.11.2022 року ( а. с. 12). Згідно заповіту від 11.12.2007 року, який посвідчено державним нотаріусом Тетіївської районної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 4523, все належне майно [PERSON] заповіла дочці [PERSON] , та сину [PERSON] в рівних долях( а. с. 13). [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2024 року ( а. с. 25). Факт перебування позивачки [PERSON] з вересня 2021 року закордоном підтверджується копіями нотаріально посвідчених перкладу листа від 12.07.2021 року Управління освітніх послуг департаменту Ессон Академії Версалю Франція та довідки з місця роботи [PERSON] Початкової школи Гамо де Курсель (м. Жіф Сюр Івет, Франція) ( а. с. 15-20). 30.07.2025 року постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Бурлаченко № 223/02-31 позивачці було відмовлено що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки вона заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , до нотаріуса в установлений законом строк не подала, на день смерті з померлою не проживала та не була зареєстрована, тому вона пропустила строк для прийняття спадщини ( а. с. 21-22). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповіт або за законом. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставінаказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Як було зазначено позивачкою, вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що на час смерті її матері вона перебувала закордоном на роботі, в подальшому в Україні було оголошено воєнний стан, тому позивачка була певна в тому, що строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану, після чого вона зможе оформити свої спадкові права за заповітом, окрім того вона перебувала під впливом тяжких емоційних переживань та душевних страждань після смерті брата, а також враховуючи, значну відстань між місцем постійного перебування/роботи та місцезнаходженням спадкового майна, а також через необізнаність про те, що визначені законодавством строки прийняття спадщини не зупинялися через введений військового стану, тому вважає, що вона з поважних причин не мала змоги вчасно оформити всі відповідні документи. Твердження відповідача про відсутність у позивачки підстав для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити, та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачкою не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви до нотаріуса. На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved