Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 04 лютого 2025 року до Обухівського районного суду звернулася [PERSON] у інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 27 червня 2024 року о 21 год.18 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Набережне Шосе, 12, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3 (в), 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 9 серпня 2024 року у справі ЄУ№757/3091/24-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Цивільно-правова відповідальність водіїв автомобілів була застрахована полісом обов`язкового страхування в ТДВ «СГ «Оберіг», відповідно до умов якого розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, становить\~ 160000, 00грн., розмір франшизи 3200, 00 грн. Між ТДВ «СГ «Оберіг» та потерпілою було узгоджено розмір страхового відшкодування з урахуванням суми франшизи у розмірі 27523,00 грн. Оскільки розмір франшизи у сумі 3200, 00 грн. не відшкодований відповідачем, просить стягнути у судовому порядку цю суму на користь позивача, та стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн. Ухвалою судді Обухівського районного суду Потабенко Л.В. від 24 березня 2025 року цивільну справу за підсудністю передано до Богуславського районного суду Київської області. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 12 травня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник позивача Білоконь І.В. 25 вересня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 червня 2024 року о 21 год.18 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Набережне Шосе, 12, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3 (в), 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується копією схеми ДТП від 27 червня 2024 року (а.с.12). 27 червня 2024 року представником позивача [PERSON] на адресу відповідача було надіслано претензію про сплату франшизи у розмірі 3200, 00 грн. на вказаний у претензії рахунок, проте у добровільному порядку [PERSON] не сплатив франшизу (а.с.7). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 9 серпня 2024 року у справі ЄУ№757/3091/24-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 14). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] застрахована полісом обов`язкового страхування в ТДВ «СГ «Оберіг», відповідно до умов якого розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, становить\~ 160000, 00 грн., розмір франшизи 3200, 00 грн., що підтверджується копією полісу серія ЕР №219285656 (а.с.15). 21 листопада 2024 року [PERSON] було подано заяву до ТДВ «СГ «Оберіг» про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку (а.с. 20 з/в). 14 січня 2025 року, між ТДВ «СГ «Оберіг» та потерпілою [PERSON] було узгоджено розмір страхового відшкодування з урахуванням суми франшизи у розмірі 27523,00 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпечення транспортного засобу. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій задано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. За ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, беручи до уваги те, що розмір франшизи у сумі 3200,00 грн. відповідачем добровільно не було відшкодовано, проте позовні вимоги у судовому засіданні визнав, вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені на сплату судового збору, у розмірі 968,96 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved