Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що [PERSON] \~є сином\~ [PERSON] . [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~1935\~року народження\~ баба позивача [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 2/3 частини житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами під [ADDRESS] та частка земельної ділянки площею 0,0677 га, кадастровий номер 3210600000:00:018:1205, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~за адресою: [ADDRESS] . Дана земельна ділянка є спільною сумісною\~власністю [PERSON] \~та померлої\~ [PERSON] ,\~на підставі\~рішення Броварської\~міської ради\~від 27.03.2008\~№687. 23.02.2022 позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власником 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Однак, позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, площею 0,0677 га, кадастровий номер 3210600000:00:018:1205, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~після смерті\~баби нотаріус постановою від 29.01.2025 року відмовила, з тих підстав, що не видаються свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі державного акта, зокрема який містить виправлення, або ж земельна ділянка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, відповідно неможливо встановити склад спадкового майна, а саме яка частка спадкової земельної ділянки належала спадкодавцеві. У зв`язку з вищевикладеним, позивач [PERSON] позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити права співвласника земельної ділянки на частку, яка належала за життя його бабі [PERSON] , яка померла [INFO] , а позивач [PERSON] позбавлена можливості виділити свою частку у спільному сумісному майні, оскільки інший співвласник земельної ділянки помер. З наведених\~підстав,\~позивачі,\~з урахуванням\~уточнення позовних\~вимог,\~просили припинити\~право спільної\~сумісної власності\~на земельну\~ділянку площею\~0,0677\~га,\~кадастровий номер\~3210600000:00:018:1205,\~цільове призначення якої:\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель і\~споруд (присадибна\~ділянка)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~визначити розмір\~часток співвласників\~вищевказаної земельної\~ділянки:\~2/3\~частки за\~ [PERSON] ,\~яка померла [INFO] ,\~та 1/3\~частки за\~ [PERSON] ;\~а також\~визнати за\~ [PERSON] \~право власності\~на 2/3\~частки земельної\~ділянки площею 0,0677\~га,\~кадастровий номер\~3210600000:00:018:1205,\~цільове призначення якої:\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель і\~споруд (присадибна\~ділянка),\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в порядку\~спадкування за законом\~після смерті\~його бабусі\~-\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] ,\~ [PERSON] адвокат Мінаєв Д.Д. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Від відповідача - Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшов відзив, в якому представник міської ради просив прийняти рішення на розсуд суду та без участі відповідача. Перша Броварська державна нотаріальна контора у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Обставини справи, що встановлені судом Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Прізвище позивача [PERSON] змінено на « [PERSON] » внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та бабою позивача [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 2021 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 704/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що спадщину після її смерті прийняв онук [PERSON] . [PERSON] , пропустивши встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, подала до нотаріальної контори заяву, де вказувала на те, що на спадщину після смерті матері [PERSON] не претендує та не заперечує проти оформлення спадщини на ім`я [PERSON] . Відповідно до Довідки № 2128, виданої 01.02.2022 КП Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броварське бюро технічної інвентаризації», згідно архівних даних станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за: [PERSON] на 2/3 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 07.09.1962 за № 6-Н-1148 та договору купівлі-продажу, посвідченого 7-ю Київською державною нотаріальною конторою 18.05.1971 за № 2-1129; а також [PERSON] на 1/3 частку на підставі договору дарування від 07.06.1985, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою 07.06.1985 за № 1-2442. 23 лютого 2022 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В. видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 1-492, згідно якого останній успадував після смерті баби [PERSON] , 1935 р.н., яка померла [INFO] , 2/3 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 924429 від 01.06.2010, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Броварської міської ради від 27.03.2008 року № 687, земельна ділянка, кадастровий номер: 3210600000:00:018:1205, цільове призначення: для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель і\~споруд (присадибна\~ділянка)\~за адресою:\~ [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3200433102022 від 09.02.2022, земельна ділянка з кадастровим номером 3210600000:00:018:1205, цільове призначення: для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель і\~споруд (присадибна\~ділянка),\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Журавської В.В. від 29 січня 2025 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, кадастровий номер: 3210600000:00:018:1205, цільове призначення: для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель і\~споруд (присадибна\~ділянка)\~за адресою:\~ [ADDRESS] з тих підстав, що вищевказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] й неможливо встановити склад спадкового майна, а саме частки земельної ділянки, що належала спадкодавцеві. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У ст. 392 ЦК України передбачено, що право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. За п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. У ст. 84 Земельного Кодексу України закріплено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За змістом ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за загальними правилами частини 2 ст.372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частки співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого не може біти змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон вимагає рішення суду про визнання частки спадкодавця. Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За приписами ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зроблено висновок, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Так, судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] за життя та її дочці [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала спірна земельна ділянка, кадастровий номер: 3210600000:00:018:1205, цільове призначення: для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель і\~споруд (присадибна\~ділянка)\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Житловий будинок,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] , належав спадкодавцеві [PERSON] (2/3 частки) та [PERSON] (1/3 частки). Згідно свідоцва про право на спадщину за законом від 23 лютого 2022 року, позивач [PERSON] набув право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті баби [PERSON] . Отже,\~оскільки \~ [PERSON] \~є власником\~2/3\~частин \~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] , частка його бабусі [PERSON] у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку становить 2/3, тому він має право на спадкування саме такої частки у спірній земельній ділянці. Відтак, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у частині визнання за позивачем [PERSON] права власності на 2/3 частки спірної земельної ділянки площею 0,0677 га, кадастровий номер 3210600000:00:018:1205, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо позовних вимог про визначення розміру\~часток співвласників\~земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] та припинення права\~спільної сумісної\~власності на\~спірну земельну\~ділянку, суд дійшов що такі вимоги є безпідставними. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовом просив, зокрема, визначити розмір часток співвласників вищевказаної земельної ділянки: 2/3 частки за [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/3 частки - за [PERSON] . Однак, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Так, щодо неможливості визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим, Верховний Суд неодноразово висловлювався, зокрема, у постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18, 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19. Відтак, правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток співвласників спірної земельної ділянки відсутні. Заявлену позивачами вимогу про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку суд також вважає необґрунтованою. Наразі склалися правовідносини щодо спадкування належної спадкодавцеві частки спірного нерухомого майна її спадкоємцем й належним способом захисту у такому випадку є саме визнання права спадкоємця на відповідну частку спірної земельної ділянки, яке й судом задоволено. Визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини земельної ділянки у судовому порядку безумовно свідчить, що частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку площею 0,0677 га, кадастровий номер 3210600000:00:018:1205, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 1/3 її частину. Отже, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, всебічно та повно їх оцінивши, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial