Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

представник позивача адвокат Щасливий О.Р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.07.2025, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 26\~108,66 гривень. Позов обґрунтовує\~тим,\~що 05.12.2019\~приватним нотаріусом\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~Чепковою О.В.\~посвідчено договір\~купівлі-продажу,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 7040,\~за яким\~право власності\~на квартиру\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~перейшло від\~ [PERSON] \~до [PERSON] .\~Рішенням Ленінського\~районного суду\~міста Запоріжжя\~від 28.09.2023\~у справі\~№ 334/5785/22,\~з урахуванням\~ухвали від\~09.10.2023\~про виправлення\~описки,\~позов задоволено\~частково: визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та витребувано із власності [PERSON] на користь [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.12.2023 у цій справі апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. Вказаним рішенням встановлено, що відповідач придбав майно у особи, яка не мала права його відчужувати. 28.02.2024 позивачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру та в березні 2024 року відповідач залишив квартиру і в неї заселився належний власник - позивач. Отже у період з грудня 2019 року по лютий 2024 року відповідач володів квартирою. За період перебування вказаної квартири у власності і володінні відповідача (05.12.2019 - 28.02.2024) останній користувався житлово-комунальними послугами по квартирі, проте їх вартість не сплачував. 11.02.2025 позивачем сплачено заборгованість по житлово-комунальним послугам у повному обсязі. За період з 05.12.2019 по 28.02.2024 по вказаній квартирі заборгованість по сплаті житлового-комунальних послуг склала: 26\~108,66 гривень. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.05.2025 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З заявою про розгляд справи без його участі не звертався. Представник позивача адвокат Щасливий О.Р. в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.09.2023 у справі № 334/5785/22, враховуючи виправлення описки в резолютивній частині на підставі ухвали від 09.10.2023 про виправлення описки, позов задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Витребувано із володіння [PERSON] на користь [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.12.2023 у справі № 334/5785/22 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.09.2023 у справі № 334/5785/22 без змін. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 01.03.2024 № 368155647 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.09.2023 у справі № 334/5785/22. Відповідно до листа ТОВ «ДОМОФОН ЦЕНТР ЦИФРАЛ ЗАПОРІЖЖЯ» № 3739/542-882 від 25.02.2025, відповіді на адвокатський запит ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» № 25/108 від 21.02.2025 та довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] , листа ТОВ «ВЕЛЬТУМ-ЗАПОРІЖЖЯ» № 400 від 20.02.2025 та розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] , відповіді на адвокатський запит від 12.02.2025 № 119/2.1.5-12923-2025 від 19.02.2025, листа КП «ВОДОКАНАЛ» № 1137/25/08 від 19.02.2025 та розрахунку розподілу обсягу, нарахування плати та отриманих від споживачів за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.12.2019 по 29.02.2024, листа АТ «ЗАПОРІЖЖЯ» від 19.02.2025 № 69001-Лв-1785-0225 та довідки про фінансовий стан споживача, листа Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» від 18.02.2025 № 001016/42-001196 «Про розгляд адвокатського запиту» та акту звірки взаємних розрахунків № 94803997, листа ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» від 18.02.2025 № 663 «Про надання інформації» та детального розрахунку по споживанню електричної енергії станом на 18.02.2025, в період з 05.12.2019 по 28.02.2024 за адресою: [ADDRESS] обліковувалася заборгованість в сумі 26\~108,66 гривень. 11.02.2025 [PERSON] була повністю сплачена заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно зі статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Проте новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604 св 20), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 12 жовтня 2022 року у справі № 312/44/20 (провадження № 61-13033 св 20). Позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу з оплати житлово-комунальних послуг попереднього власника квартири, яким є відповідач. Право власності на квартиру у позивача виникло на підставі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.09.2023 у справі № 334/5785/22. Таким чином на позивача не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості, нарахованої надавачами житлово-комунальних послуг попередньому власнику, тобто до набуття позивачем у власність квартири. Проте позивач добровільно сплатив заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги. У статті 528 ЦК України зазначено, що виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу. Таким чином до позивача, який виконав обов`язок відповідача зі сплати житлово-комунальних послуг перейшли права кредитора у зобов`язаннях зі сплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено статтею 514 ЦК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 28.02.2024. У період з 05.12.2019 по 27.02.2024 за адресою: [ADDRESS] обліковувалася заборгованість в сумі 26\~108,66 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, наведеним позивачем в заяві про зменшення розміру позовних вимог та який не спростований відповідачем. Власником вказаної квартири в цей період був відповідач [PERSON] . 11.02.2025 [PERSON] вказана заборгованість була погашена у повному обсязі, а тому позивач як новий кредитор вправі вимагати її повернення від відповідача. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 26\~108,66 гривень. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved