Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що на підставі звернення відповідача йому було надано статус безробітного; в подальшому було перевірено соціальний статус відповідача і встановлено, що останній перебував у трудових відносинах із товариством. Надалі, відповідачу припинено реєстрацію як безробітного та припинено виплату допомоги по безробіттю. У зв`язку із цим, посилаючись на відповідні положення спеціального законодавства, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь розмір нарахованого і безпідставно виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 2 752 гривні 69 копійок (а.с. 1 4). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 43, 47, 49). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 26.06.2024 року до Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості звернувся громадянин [PERSON] із заявами про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с. 5, 6). Відповідач для отримання статусу безробітного у вказаній заяві, зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку, не є підприємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Також, відповідач повідомив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. У зв`язку із наданням відповідачу статусу безробітного, йому було складено індивідуальний план працевлаштування безробітного (а.с. 7 10). Надалі, позивачем складено Акт № 60 від 04.10.2024 року про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за висновками якого встановлено, що [PERSON] перебував у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Межиріччя-Агро» з 31 травня по 01 липня 2024 року (а.с. 13). Отже, з 31 травня по 01 липня 2024 року відповідач, під час перебування на обліку у якості безробітного, належав до категорії зайнятого населення та не повідомив позивача про укладення ним цивільно-правового договору. У зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що відповідач, як застрахована особа умисно не виконав своїх обов`язків та зловживав ними. Як наслідок, наказом Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості № 391/14-01-29 від 09.10.2024 року відповідачу наказно повернути виплачену йому допомогу по безробіттю в сумі 2\~752 гривні 69 копійок за період часу з 27 червня по 30 липня 2024 року (а.с. 17). Згідно із нормою частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до норми частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Із наданої позивачем на підтвердження своїх вимог довідки від 11.11.2024 року вбачається, що розмір нарахованого і виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з 01 червня по 01 листопада 2024 року становить 2 752 гривні 69 копійок (а.с. 20). При цьому, відповідачу було надіслано письмову претензію від 11.10.2024 року із вимогою повернути зазначені грошові кошти, однак, відповідач відмовився від отримання вказаного поштового відправлення, що підтверджується відміткою листоноші на копії конверту (а.с. 18, 19). Таким чином, через умисне невиконання відповідачем своїх обов`язків та зловживання ними, суд приходить до висновку, що на підставі наведених вище норм спеціального законодавства, необхідно стягнути з відповідача суму виплаченого забезпечення у вказаному розмірі. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 22). На підставі викладеного,

Outcome: approved