Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄАПБ" через свого представника за довіреністю Грибанова Д. В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 27 722,19 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 28.10.2023 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою був укладений договір позики № 76658198, який підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", як первісний кредитор, відступило на користь нового кредитора ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № 76658198 від 28.10.2023, що був укладений між первісним кредитором та позичальником [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 27 722,19 грн, з яких 7\~362,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 20\~359,69 грн - сума заборгованості за відсотками. У порушення умов договору позики відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконала, внаслідок чого загальний розмір заборгованості на момент звернення позивача до суду становить 27 722,19 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7\~362,50 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 20\~359,69 грн. Усупереч умов договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала взяті на себе боргові зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 11.04.2024, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій. Ураховуючи, що наявна заборгованість відповідачкою [PERSON] не погашена у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у загальній сумі 27 722,19 грн на користь позивача та відшкодувати понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3\~028,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.07.2025 позовна заява залишена без руху зі наданням позивачеві часу на усунення виявлених у ній судом недоліків. На виконання ухвали суду від представниці позивача - за довіреністю Піскуровської А. В. засобами електронного зв`язку із використанням системи "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 18.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачці встановлений строк на подання відзиву. Під час підготовки до розгляду справи по суті судом установлено, що відповідачка [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв або клопотань суду не надала, у свою чергу представник позивача [PERSON] проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини справи та відповідні їм правовідносини, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що 28.10.2023 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] \~був укладений\~договір позики№ 76658198. Відповідно до умов вказаного договору відповідачці надано кредит в розмірі 9\~500,00 грн строком на 30 днів (п. 2.1.-2.2. Договору). Відповідно до п. 2.3. Договору базова процентна ставка становить 2,50% в день, знижена процентна ставка становить 0,75% в день та застосовується у відповідності до умов програми лояльності (а.с. 6). Як погоджено сторонами в п. 1. Договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки позичальника. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок відповідачки кредитором були перераховані грошові кошти, що підтверджено даними довідки АТ "Таскомбанк" № 24701/47.1. від 23.06.2025 (а.с. 54). Вказаний договір з додатком до нього, а також інформація та контактні дані кредитодавця підписані відповідачкою шляхом накладання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором f5WNYD0XDw 28.10.2023 о 13:53 год (а.с. 6-9). Як визначено п. 6 Договору позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація), що здійснюється шляхом звернення позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного раху під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для позичальника (а.с. 6). Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторинг, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", як первісний кредитор, відступило на користь нового кредитора ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги до позичальників (а.с. 10-13). 11.04.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" була укладена додаткова угода № 22 до договору факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якої ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", як первісний кредитор, відступило на користь нового кредитора ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги до позичальників відповідно до реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 16). Так, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 76658198 від 28.10.2023\~в сумі\~27\~722,19\~грн,\~з яких\~7\~362,50\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу\~та 20\~359,69\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками (а.с. 19). Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості після укладення договору факторингу позивачем не здійснено жодних додаткових нарахувань відповідачці (а.с. 49-52). Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, перевіряючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості за договором позики № 76658198 від 28.10.2023, укладеного між ТОВ "1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів" та відповідачкою, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 20\~359,69 грн, що обґрунтовується таким. При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору позики № 76658198 від 28.10.2023 сторони узгодили, що строк кредитування становить 30 днів. Відповідно до п. 2.3. договору базова процентна ставка за користування позикою становить 2,5 % на день, знижена процентна ставка за користування позикою становить 0,75\~% на день. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачці нараховані відсотки за 30 днів за зниженою процентною ставкою 0,75 % на день, що відповідає 2 137,50 грн, а після сплати нею тіла кредиту у розмірі 2 137,50 грн також нараховані відсотки за 30 днів за ставкою 0,75 % на день у розмірі 1 656,60 грн, та за 90 днів за ставкою 2,5 % на день у розмірі 16 565, 40 грн, що разом становить 20 359,50 грн. Таким чином, в межах обумовленого сторонами строку кредитування (30 днів) сума відсотків за кредитом становить 2 137,50 грн. Водночас, як зазначалося вище, належних та допустимих доказів пролонгації договору позики № 76658198 від 28.10.2023 матеріали справи не містять. За встановлених обставин суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження сторонами строку кредитування понад 30 днів, який був визначений у пункті 2.3 договору позики № 76658198 від 28.10.2023, оскільки пролонгація у виді укладення додаткової угоди передбачена п. 6. договору. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні. Відтак стягненню з відповідачки підлягає заборгованість за відсотками за користування позикою у сумі 2 137,50 грн. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачкою були допущені порушення укладеного договору позики із первісним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право вимоги стягнення боргу у судовому порядку. Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки наявної заборгованості зі сплати основного боргу у сумі 7\~362,50 грн, зі сплати процентів у сумі 2\~137,50грн, відповідно, позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (34,27 %), стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 037,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial