Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю її матері [PERSON] з [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що 01 березня 1961 року [PERSON] придбала частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у якому також проживали [PERSON] власник частини та [PERSON] власниця частини. Від зазначеної дати [PERSON] постійно мешкала разом із ними та вела спільний побут. [PERSON] була одинокою особою, за якою до дня її смерті [INFO] здійснювала догляд [PERSON] . Після смерті батька [INFO] та матері [INFO] заявниця успадкувала їхні частки у домоволодінні. Частка [PERSON] залишилася неуспадкованою. Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України право на спадкування у четверту чергу мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою від 21 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява, за якою вона вимогу підтримала, просила її задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Представник заінтересованої особи - Володимирської міської ради Волинської області у судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено у справі копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно договору від 01 березня 1961 року [PERSON] придбала у [PERSON] 1/4 частину будинку [ADDRESS] . Довідкою управління містобудування, архітектури та комунальних ресурсів виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області №16 від 10 березня 2025 року стверджується, що згідно з рішенням виконкому від 21 січня 1993 року № 28 «Про перейменування окремих вулиць міста» вулицю Павлика Морозова перейменовано на вулицю Клима Савури. Копією дубліката свідоцтва про право власності серії [NUMBER] стверджується, що 1/2 частина будинку [ADDRESS] із 10 січня 1963 року належала батькові заявниці [PERSON] . Копією договору дарування частини житлового будинку від 07 серпня 2002 року стверджується, що [PERSON] подарувала матері заявниці [PERSON] 1/4 частину будинку [ADDRESS] . Копією технічного паспорта від 14 серпня 2002 року на житловий будинок [ADDRESS] підтверджено частки співвласників у ньому, а також вказано, що будинок мав один вхід та створені у ньому житлово-побутові умови не були розділені. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що батько заявниці [PERSON] помер [INFO] . Згідно повідомлення Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області № 1249/21.1-04-26 від 13 вересня 2022 року [PERSON] померла [INFO] . На підставі копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що мати заявниці [PERSON] померла [INFO] . На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 27 листопада 2020 року у справі № 154/3362/20 за позовом [PERSON] до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, заявниця успадкувала 3/4 частини будинку [ADDRESS] . На підставі\~ч.1\~ст.1264\~ЦК України,\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За переконанням заявниці реалізувати своє право на оформлення спадкових прав через органи нотаріату вона не може у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю її батьків з [PERSON] не менш як п`ять років. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст.293\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч.2 ст.\~315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листі Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, вбачається, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про доведеність факту проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , проте не в період з 01 березня 1961 року, а з часу придбання [PERSON] частки в будинку 10 січня 1963 року по день смерті [PERSON] [INFO] , а тому заява підлягає задоволенню частково. Доказів спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в період з 01 березня 1961 року по 10 січня 1963 року суду заявницею не надано.

Outcome: partial