Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» Бачинський О.М. звернувся до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за\~договором позики\~№ 9367125\~від 13.09.2020\~р.\~в розмірі\~41\~605,58\~грн. на користь позивача, судовий збір в сумі 2 422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 7 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.09.2020 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 9367125 відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний цифровий підпис, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте відповідач, який зобов`язався повернути кредитні кошти, не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 10.07.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 41\~605,58\~грн.,\~а саме:\~залишок заборгованості\~за тілом\~ 12\~000,00\~грн.;\~залишок заборгованості\~по процентам\~за користування\~ 22\~390,00\~грн.;\~залишок заборгованості\~по простроченим\~процентам за\~користування \~0,00\~грн.;\~заборгованість за\~пенею \~0,00\~грн.;\~3%\~річних згідно\~ч.\~2\~с.\~625\~ЦК України\~(3%\~річних)\~ 1\~407,02\~грн.\~(період\~нарахування 14.10.2020\~ 23.02.2022);\~інфляційне збільшення\~ 5\~808,56\~грн.\~(період\~нарахування 14.10.2020\~ 23.02.2022). Також в подальшому, право грошової вимоги за договором позики за № 9367125 від 13.09.2020 року за договором факторингу 01 квітня 2021 № 016-010421 перейшло від ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» до\~ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф». В свою чергу\~право грошової вимоги за договором за № 9367125 від 13.09.2020 року за договором факторингу від 30 листопада 2023 року № 20231130/1 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів». Отже, саме позивач є належним стягувачем за вищевказаним кредитним договором. Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики за № 9367125 від 13.09.2020 року, та судові витрати по справі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.09.2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір позики № 9367125 шляхом підписання такого та графіку платежів електронним підписом електронним ідентифікатором, внаслідок чого отримав грошові кошти у розмірі 12\~000,00 грн. строком на 30 днів, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.10.2020, процентна ставка у день за користування коштами кредиту становить 0,64%, базова процентна ставка/день - 1,60%. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 3 договору). Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідача на веб-сайті https://mycredit.ua,, підписаний електронним цифровим підписом та акцептована відповідачем 13.09.2020, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12\~ЗУ «Про електронну комерцію». Копією відповіді ТОВ ФК «Фінекспрес» за № КД-000033685/ТНПП від 12.06.2025 року підтверджується факт перерахування ТОВ ФК «Фінекспрес» відповідачу [PERSON] грошових коштів на поточний/картковий рахунок [NUMBER] у розмірі 12\~000,00 грн. 13.09.2020 р.. Номер платежу: 170023ef-e063-4462-b4a2-350ce465b9d5. Копією довідки про ідентифікацію підтверджується, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір позики № 9367125 від 13.09.2020 року,\~ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», одноразовий ідентифікатор: lKCU5lHt8w. Згідно копії договору факторингу № 016-010421 від 01.04.2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Сіроко Фінанс» право грошової вимоги до позичальників згідно реєстру прав вимоги, в тому числі і за договором позики № 9367125 від 13.09.2020 року, за яким позичальником за № 2539 є відповідач [PERSON] , загальна заборгованість якої становить 34\~390,00 грн., що підтверджується копією витягу з реєстру прав вимоги № 016-010421 від 30.04.2021 року. Також, згідно копії договору факторингу № 20231130/1 від 30.11.2023 року, ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда Ф» право грошової вимоги до позичальників згідно реєстру прав вимоги, в тому числі і за договором позики № 9367125 від 13.09.2020 року, за яким позичальником за № 2539 є відповідач [PERSON] , загальна заборгованість якої становить 34 390,00 грн., що підтверджується копією витягу з реєстру прав вимоги № 20231130/1. Згідно детального розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда Ф», загальна заборгованість за договором становить 41 605,58 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 12 000,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 22 390,00 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; 3% річних згідно ч. 2 с. 625 ЦК України (3% річних) 1 407,02 грн. (період нарахування 14.10.2020 23.02.2022); інфляційне збільшення 5 808,56 грн. (період нарахування 14.10.2020 23.02.2022) Окрім цього, згідно копії повідомлення про відступлення прав вимоги за договором позики № 9367125 та копії досудової вимоги від 14.12.2023 року\~відповідач [PERSON] повідомлялась новим кредитором, позивачем ТОВ «ФК «Артеміда Ф», про наявність у неї заборгованості за договором позики у розмірі 34\~390,00 грн. та необхідність її сплати. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником (відповідачем [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань за договором позики, право вимоги по якому згідно укладених договорів факторингу перейшли до нового кредитора (позивача ТОВ «ФК «Артеміда Ф»). До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми\~Цивільного кодексу України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша\~статті 2 ЦПК України). У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку , а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно норм статей\~628,\~638 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Що ж до форми договору, то положеннями\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до положень ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~цієї глави (ст.ст. 1046-1053 ЦКУ), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами\~Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 5\~ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ\~документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно\~ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Положеннями\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно положень ст.ст. 3,\~12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог\~законів України\~"Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст.ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 13.09.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 9367125, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у гривні у розмірі 12\~000,00 грн. строком на 30 днів, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Того ж дня, 13.09.2020 року ТОВ ФК «Фінекспрес» на поточний/картковий рахунок [NUMBER] відповідача [PERSON] перерахувало грошові кошти у розмірі 12\~000,00 грн., що підтверджується інформацією від 12.06.2025 року. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються\~главою 71 ЦК України\~та загальними положеннями\~ЦК України\~про зобов`язання та договір. Всупереч умов договору позики № 9367125 від 13.09.2020 року відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання і фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були. Первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило своє право грошової вимоги до відповідача ТОВ «Сіроко Фінанс», згідно Договору факторингу № 016-010421 від 01.04.2021 року. В подальшому, ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило право грошової вимоги до відповідача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», згідно Договору факторингу № 20231130/1 від 30.11.2023 року. А відтак, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за укладеним з нею договором позики № 9367125 від 13.09.2020 року. Статтею 614 ЦК України\~передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. За\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої та другої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на дану норму, позивачем нарахування за\~ст. 625 ЦК\~проведено тільки до 23.02.2022 р. Так, у Договорі містяться визначені умови використання кредитних коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного договору. Отже, судом встановлено, що відповідач був ознайомлений із вказаними у вищевказаному договорі умовами користування кредитними коштами із ними погодився. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищенаведене у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оцінюючи обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд враховує, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3\~ст.133 ЦПК України). Суд виходить із диспозиції ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 5\~ст. 37 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009\~у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved