Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 19 травня 2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ\~\~\~«Мілоан») [PERSON] подала заявку на отримання кредиту №\~102239714. Оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ\~\~«Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору від\~\~19\~\~травня 2021 року № 102239714, який знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Відповідач до укладення кредитного договору отримала проект цього договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами та правилами, що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов кредитного договору цей договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Таким чином, відповідач уклала договір про споживчий кредит від 19 травня 2021 року №\~\~102239714 з ТОВ «Мілоан», на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 10\~000 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало. Відповідач не виконала свої зобов`язання в частині повернення кредитних коштів. Згідно з умовами договору відступлення прав вимоги від 30 вересня 2021 року №\~\~09Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором від 19 травня 2021 року №\~102239714 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», яке набуло права вимоги до відповідача. Відповідно до\~договору\~відступлення\~права вимоги\~сума\~боргу\~перед ТОВ\~«Діджи\~Фінанс»\~становить 25\~478\~грн,\~з\~яких: заборгованість за\~тілом\~кредиту\~ 9\~500\~грн, заборгованість за відсотками 14 978 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1\~000 грн. Позивач на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі від 19 травня 2021\~року № 102239714, направив повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ\~\~«Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору від 19 травня 2021року № 102239714. Проте позичальник не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором від 19 травня 2021року № 102239714. На підставі викладеного ТОВ «Діджи Фінанс» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 19 травня 2021року № 102239714 у розмірі 25\~478,75\~\~грн, судові витрати\~ 2\~422,40 грн та витрати на правову допомогу\~ 6\~000\~грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Рух справи 20 травня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Київського районного суду міста Полтави. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 23 травня 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2024 року справу № 552/4052/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2025\~\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~19\~\~серпня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу\~ відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, тому розгляд справи відкладено з\~19 серпня 2025 року на 09 вересня 2025 року. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляла суд про зміну адреси місцезнаходження. Суд вважає, що відповідач не з`явилася в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223\~ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 09 вересня 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 18 вересня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 19 травня 2021 року [PERSON] звернулася до ТОВ\~\~«Мілоан» з анкетою-заявою № 102239714 на отримання кредиту у розмірі 10\~000 грн, строк кредиту\~ 30 днів з 19 травня 2021 року, дата повернення 18 червня 2021 року, сума до повернення 16 250 грн, комісія за надання кредиту 1\~000 грн, проценти за користування кредитом 5 250 грн (нараховуються за ставкою 1,75 % % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом). У вказаній анкеті-заяві вказано прізвище, ім`я та по батькові позичальника, її РНОКПП, серію та номер паспорта, дата народження, стать, вік, номер мобільного телефону, адресу місця реєстрації та проживання, розмір щомісячного доходу. У паспорті споживчого кредиту № 102239714 (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, зазначено найменування кредитора ТОВ «Мілоан» та його місцезнаходження, серію та номер ліцензії останнього, контактну інформацію, тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту безготівково на рахунок з використанням картки, процентну ставку, тип процентної ставки, розмір комісії, загальні витрати за кредитом, орієнтовану загальну вартість кредиту, реальну процентну ставку тощо. ТОВ «Мілоан» і [PERSON] через телекомунікаційну систему 19 травня 2021\~року уклали договір про споживчий кредит № 102239714, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов вказаного договору: сума кредиту становить 10\~000 грн (пункт\~1.2); кредит надається на 30 днів з 19 травня 2021 року (пункт 1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 18 червня 2021 року (пункт 1.4). Згідно з пунктом 1.5 договору про споживчий кредит загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6\~250 грн у грошовому виразі та 33,803 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.11.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 16\~250 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний у пункті 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту 1\~000 грн, яка нараховується ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово (підпункт 1.5.1 договору про споживчий кредит). Проценти за користування кредитом 5 250 грн, які нараховуються за ставкою 1,75\~\~відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (підпункт 1.5.2 договору про споживчий кредит). Пунктом 1.6 договору про споживчий кредит визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом\~\~\~за\~\~\~кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пунктом 2.2.3 договору (підпункт 2.2.2 договору про споживчий кредит). У пункті 2.3 договору про споживчий кредит викладено умови пролонгації строку кредитування. Згідно з підпунктом 2.3.1 договору про споживчий кредит продовження вказаного в пункті 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: - 2.3.1.1 пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі правила), що розміщені на веб-сайті товариства tengo.com.ua (далі сайт товариства) за посиланням https://tengo.com.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: строк продовження, днів 3, максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3; строк продовження, днів 7, максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 5; строк продовження, днів 15, максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2 договору. - 2.3.1.2 пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в пункті 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Відповідно до підпункту 2.3.2 договору про споживчий кредит розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин (и) щодо якої (их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до статті\~212\~ЦК\~України, і яка (і) полягає (ють) у: а) здійснені платежу (ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно пункту 2.3.1.1 договору та розділу 6 правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно пунктів 1.3, пункту 2.3.1.1, пункту 2.3.1.2 договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно пункту 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений пунктом 1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку № 1, і розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1, 2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. У платіжному дорученні від 19 травня 2021 року № 27793296 платником зазначено ТОВ «Мілоан», отримувачем [PERSON] , сума платежу 10\~000 грн, призначення кошти згідно з договором № 102239714. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 30 вересня 2021 року №\~\~09Т ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Діджи Фінанс» 30 вересня 2021 року підписали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від\~30\~вересня 2021 року № 09Т. Згідно з витягом з додатку до договору факторингу 30 вересня 2021 року № 09Т ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від\~19\~травня 2021 року № 102239714. У витязі зазначено загальну суму заборгованості 25\~478,75 грн, заборгованість за тілом кредиту 9 500 грн, заборгованість за відсотками 14\~978,75 грн, заборгованість за комісією 1\~000 грн. ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою від\~\~27\~\~вересня 2023 року, в якій вимагало виконати зобов`язання за договором №\~102239714, а саме погасити заборгованість у розмірі 25\~478,75 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість позичальника перед кредитором становить 25\~478,75 грн, яка складається із заборгованість за тілом кредиту 9 500 грн, заборгованість за відсотками 14\~978,75 грн, заборгованість за комісією 1\~000\~грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16\~Цивільного\~кодексу\~України (далі ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт\~1\~частини другої\~статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга\~статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 634\~ЦК\~України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони досягли\~\~згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови\~\~\~\~про\~\~\~\~предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними\~\~для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї\~\~сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором\~\~\~\~банк\~\~\~\~або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати\~\~\~\~\~грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених\~\~договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена\~\~\~\~\~\~шляхом\~\~\~\~\~\~\~надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення\~\~\~пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний\~\~\~примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про споживчий кредит,\~\~\~за\~\~\~яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами в електронному\~\~вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, до укладення договору про споживчий кредит позивач підписала анкетою-заявою № 102239714 на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту № 102239714. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять. Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору». Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог закону. Встановлено, що договір про споживчий кредит, графік платежів та паспорт споживного кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму (ліміт) кредиту, строк кредитування, розмір пільгової, базової та реальної процентної ставки. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору кредиту, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених нею умовах та невиконання останньою свого обов`язку по своєчасному поверненню отриманих у позику коштів. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим презумпцію правомірності укладеного кредитного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. На підтвердження обставин переходу права вимоги за спірним кредитним договором позивач подав до суду договір факторингу від 30 вересня 2021 року № 09Т з додатками. Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за договорами. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга\~статті 1056-1 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернула, тому ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору та розміру заборгованості за ним. Відповідно до розрахунку заборгованості та витягу з додатку до договору факторингу заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 25\~478,75 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 500 грн, заборгованість за відсотками 14\~978,75 грн, заборгованість за комісією 1\~000 грн. Згідно з частиною третьою статті 12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема і витягу з додатку до договору факторингу 30 вересня 2021 року №\~09Т, відомостей про щоденні нарахування та погашення, які не спростовано належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконала неналежним чином та має непогашену заборгованість у розмірі 25\~478,75 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 500 грн, заборгованість за відсотками 14\~978,75 грн, заборгованість за комісією 1\~000 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд відповідно до статті\~\~141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від\~23\~жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті\~\~41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від\~01 січня 2025 року № 42649746, додаткову угоду від 01 січня 2025 року № 102239714 до договору про надання правової допомоги від\~01 січня 2025 року № 42649746, детального опису робіт (наданих послуг) від 31 березня 2025 року, акта від 28 березня 2025 року №\~102239714 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом виконання робіт, надання послуг). В детальному описі робіт (наданих послуг) від 31 березня 2025 року зазначено вартість послуг яка становить 6 000\~\~грн, з яких 3 750 грн правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», 3\~750 грн складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи позивач, 750 грн формування додатків до позовної заяви (письмові докази), 750 грн консультація щодо документів та доказів. Представник позивача у судові засідання не з`явився, позивач у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від\~19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від\~12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі\~\~\~його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved