Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У липні 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №448172074 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора [NUMBER], за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 16750 грн 00 коп., який зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Однак свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 68681 грн 92 коп, з них: 16746 грн 92 коп - заборгованість по тілу кредиту, 51935 грн 00 коп - заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом. На підставі трьох договорів факторингу право грошової вимоги по вказаному кредитному договору перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 68681 грн 92 коп за кредитним договором №448172074 від 19 липня 2021 року, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. Позиція позивача, відповідача по даній справі та процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді місцевого суду від 06 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито заходів для його повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Ухвала (провадження)» від 06 серпня 2025 року по справі №592/10989/25, а також прикріплені файли (за наявності) надіслано одержувачу [PERSON] в його електронний кабінет 08 серпня 2025 року. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Установлені судом фактичні обставини даної справи 19 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №448172074, за умовами якого товариство надає позичальникові кредит на суму 16750 грн 00 коп строком на 21 день, що є дисконтним періодом кредитування, (п. 1.3 договору), який може бути продовжено, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, [PERSON] договір підписаний електронним підписом (одноразовим ідентифікатором [NUMBER]) (а.с.11,23 - зворотна сторона-25). Пунктами 1.4 договору сторони узгодили, що позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умовами якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Нарахування процентів за користування кредитом у дисконтний період здійснюється щоденно в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умовами продовження дисконтного періоду, з наступного дня нарахування процентів здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 253,00 % річних, що становить 0,69% в день від суми кредиту за кожний день користування ним; якщо позичальник користується кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчаної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовується з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (а.с.16-19,23 - зворотна сторона-25). До укладення кредитного договору, 19 липня 2021 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому йому викладена інформація щодо умов кредитування (а.с. 23). 19 липня 2021 року в електронному вигляді сформована заявка від імені [PERSON] на отримання грошових коштів у кредит у розмірі 16750 грн 00 коп (а.с.15). Згідно з платіжним дорученням від 19 липня 2021 року кошти в сумі 16750 грн 00 коп ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховані [PERSON] за договором №448172074 від 19 липня 2021 року на картковий рахунок [NUMBER] (а.с.9,60 зворотна сторона). Із двох розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку за договором №448172074 від 19 липня 2021 року, за період з 19 липня 2021 року по 23 лютого 2024 року [PERSON] нарахована заборгованість на загальну суму 68681 грн 92 коп., з яких 16746 грн 92 коп - за тілом кредиту та 51935 грн 00 коп - за відсотками; при цьому останнім проводилися періодичні проплати в рахунок погашення кредиту після спливу 21-денного строку дії кредитного договору (а.с.31,32,33-34). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як клієнтом та ТОВ «Таліон Плюс», як фактором, укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактом зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк договору діє з моменту його підписання та закінчується 28 листопада 2019 року. Право вимоги, у розумінні договору факторингу, означає всі права кредитора за кредитними договорами, у тому числі прав грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (п. 1.3 договору) (а.с. 50-51,52). Додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року внесено зміни до п. 8.2 договору, яким визначено строк дії договору до 31 грудня 2020 року (а.с.52 зворотна строна). Додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року сторони внесли зміни до договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01, викладено текст договору в новій редакції. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року (а.с.53-55). Додатковою угодою №27 до договору факторингу від 28 листопада 2021 року сторони внесли зміни до первинного договору факторингу та продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. Додатковою угодою №31 до договору факторингу від 28 листопада 2021 року сторони внесли зміни до первинного договору факторингу та продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року (а.с.55 зворотна сторона). Із реєстру вправ вимоги №167 від 04 січня 2022 року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №448172074, укладеним 19 липня 2021 року з [PERSON] у сукупному розмірі 49422 грн 92 коп. (а.с.48,49). Відповідно до розрахунку заборгованості, за договором №448172074 від 19 липня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» за період з 04 січня 2022 року до 23 лютого 2024 року нараховано відсотки на загальну суму 51935 грн 00 коп (а.с.32). 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку №1 до договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23 лютого 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 68681 грн 92 коп (а.с.43,44,45-47). 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» як клієнтом та ТОВ «Юніт Капітал» як фактором укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, згідно з яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Юніт Капітал» права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №448172074, укладеним 19 липня 2021 року з [PERSON] у розмірі 68681 грн 92 коп, що підтверджується реєстром боржників від 04 червня 2025 року та актом прийому-передачі реєстру боржників між сторонами договору (а.с.37,39,40-42). Із платіжних інструкцій в національній валюті від 10 червня 2025 року № 467, від 10 червня 2025 року № 468, від 11 червня 2025 року № 469, від 11 червня 2025 року № 470, від 19 червня 2025 року № 478, від 19 червня 2025 року № 479, від 25 червня 2025 року № 483 вбачаються відомості про перерахування ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» ТОВ «Таліон плюс» плати за відступлення права вимоги на виконання договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2024 року, а також ТОВ «Юніт Капітал» ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» плати за право грошової вимоги згідно з договором факторингу від 04 червня 2025 року відповідно (а.с.35,36,42а). У матеріалах справи наявний Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «Money veo», в яких відображено послідовний з відповідною авторизацією та підтвердженнями алгоритм дій щодо укладення в електронному вигляді кредитних договорів в електронному вигляді всіх споживачами кредитних коштів (а.с.10,11,12-14). Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк» емітована картка № [NUMBER] , також по клієнту емітувались інші картки, її фінансовим номером є телефон [NUMBER] , 19 липня 2021 року на його платіжну картку № [NUMBER] зарахована сума в розмірі 16750 грн 00 коп (а.с.81,82). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Висновки суду по суті заявлених вимог За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та нормами законодавства про електронну комерцію, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Матеріалами справи доведено укладення 19 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору в електронному вигляді з подальшим перерахуванням на користь відповідача отриманих коштів у розмірі 16750 грн 00 коп. Умовами кредитного договору №448172074 від 19 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , погоджено його істотні умови, зокрема, розмір кредиту та строк кредитування - 21 день (дисконтний період), розмір відсотків після закінчення дисконтного періоду та інші вищевикладені умови кредитування. Із розрахунків заборгованості, проведених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами на загальну суму 51935 грн 00 коп нараховані в межах дії договору та відповідно до узгодженого сторонами правочину розміру при наявності проплат відповідача на погашення існуючої заборгованості. Доказів на спростування наведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором стороною відповідача суду не надано. Також у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази у виді копій договорів факторингу, реєстрів прав вимоги до них та платіжних доручень про оплату за відступлення права вимог за договорами факторингу, які підтверджують відступлення права вимоги за кредитним договором у спірних правовідносинах. Тому суд уважає доведеним факт переходу права вимоги позивача до відповідача за кредитним договором, оскільки ТОВ «Юніт Капітал» у передбаченому законом порядку відповідно до послідовно укладених договорів факторингу, на виконання яких підписувалися реєстри передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором. Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути борг за тілом кредиту та процентами. Також, суд уважає, що право позивача на майно у виді наданих у користування грошових коштів та процентів на них також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі грошові кошти в автономному значенні є майном фінансової установи, яке добровільно та у визначені строки не повертається іншою особою (відповідачем у даній справі) (п.27-35 рішення Європейського суду з прав людини від 05 жовтня 2011 року у справі від 11 липня 2017 року у справі «Moreira Ferreira v. Portugal»). Розподіл судових витрат Із матеріалів справи убачається, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422 грн 40 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. Що стосується вимоги представника позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт капітал» витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7000 грн 00 коп, то суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: договір від 05 червня 2025 року про надання правової допомоги з додатковою угодою до неї про надання правничих послуг відносно стягнення боргу із відповідача, протокол погодження вартості послуг до цього договору із визначенням кількості годин на їх виконання, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25 червня 2025 року із загальною сумою витрат 7000 грн 00 коп та витраченим 6 годинним часом на виконання послуг, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненком А.І. від 24 квітня 2012 року, довіреність на представництво інтересів позивача адвокатом Тараненком А.І. у судах та державних органах (а.с.26,27,28,29,30,58,59). При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у даному спорі сформована усталена судова практика, по справі представник позивача підготував і подав позов до суду, надіслав адвокатський запит про отримання доказів та клопотання до суду про витребування доказів, не приймаючи участі у судових засіданнях, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів. Разом із цим, суд, практично застосовує норму ч.3 ст.141 ЦПК України, якою визначені критерії,

Outcome: approved