Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

22.05.2025 року на підставі ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.04.2025 року, яка набрала законної сили 12.05.2025 року, позивач в особі свого представника за довіреністю Шкапенко Олександра Віталійовича засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 17.07.2024 року строком на 36 місяців (до 16.07.2027 року) зі сплатою 85% річних у розмірі 59117,62 грн. станом на 15.04.2025 року, з яких 37006,57 грн. заборгованість по тілу кредиту, 20471,17 грн. заборгованість по відсоткам та 1639,88 грн. заборгованість за пенею, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідачка отримала у позивача кредит розміром 37200,00 грн. із погодженими процентами за його сплату. Під час дії договору допустила невиконання погоджених умов, що призвело до виникнення заборгованості, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 22.05.2025 року справу було прийнято до провадження, відкрито у ній спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, наданий час сторонам по справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.45). Позивач та його представник про вказану ухвалу були повідомлені належним чином засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.47-48), а відповідачка засобами поштового зв`язку у порядку п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.49). Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. 25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних суддів» від 26.02.2025 року, відповідно до норм якого найменування Первомайського міськрайонного суду Харківської області було змінено на Златопільський міськрайонний суд Харківської області. При цьому відповідно до норм вказаного закону було доповнено підпунктом 3 пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 03.07.2024 року відповідачка на підстави власної заяви-анкети приєдналася до користування послугами позивача відповідно до умов запропонованих банківських послуг (а.с.6). На підставі заяви відповідачки від 03.07.2024 року вона просила позивача відкрити їй поточний рахунок із встановленням ліміту за ним для користування послугами позивача (а.с.7-9). 17.07.2024 року на підставі власного електронного підпису відповідачка підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВНОСТ155101721213181674, в якій між сторонами було погоджено отримання відповідачкою кредиту розміром 37200,00 грн. терміном на 36 місяців до 16.07.2027 року зі сплатою з боку відповідачки на користь позивача процентів у розмірі 85% на рік (а.с.11-12). При приєднанні до пакету «Швидка готівка» від позивача відповідачка власноруч підписала договір, де було визначено строк його дії, розмір кредиту та процентну ставку за користування кредитом. Кошти відповідачка отримала на картку, отриману у позивача, що підтверджується меморіальним ордером позивача від 17.07.2024 року (а.с.15). Під час дії договору відповідачка здійснила два платежі на користь позивача, останній за часом 18.09.2024 року на суму 31,40 грн., що відповідно до умов укладеного договору дозволяє позивачу вимагати дострокового повернення кредиту із сплатою процентів за час користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості позивач нараховував відповідачці проценти за користування кредитом до 15.04.2025 року, тобто до дати звернення до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Вирішуючи справу по суті, суд повністю погоджується із вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідачка особисто підписала заяву про отримання кредиту у позивача та отримала за вказаною заявою кошти, які вчасно не повернула з урахуванням необхідності сплати процентів за їх користування під час дії договору до дати звернення до суду.. Зауважень до розрахунку заборгованості, наведеному позивачем (а.с.14, зворотній бік) в частині тіла кредиту та процентів суд не має та з ним погоджується. А ось в частини стягнення пені у розмірі 1639,88 грн. суд не погоджується, оскільки такі нарахування з боку позивача суперечать вимогам діючого законодавства, а саме п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому з відповідачки підлягає стягненню сума у розмірі 57477,74 грн., з яких 37006,57 грн. заборгованість по тілу кредиту, 20471,17 грн. заборгованість по відсоткам. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 57477,74 грн. із 59117, 62 грн., що складає 97,23%, з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2355,30 грн., що складає 97,23% від сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Окремо суддя зазначає, що як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Також суддя зазначає, що із правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У частині четвертій\~статті 263 ЦПК України\~вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відносно даної справи, суд зазначає, що укладений між сторонами договір припинив дію після надходження від позивача позовної заяви до Лозівського міськрайонного суду Харківської області, тобто 15.04.2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial