Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до Сумського районного суду Сумської області із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в розмірі 89418,00 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4989149. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників №26 від 24 червня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 40380,00 грн., з яких 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34380 грн - сума заборгованості за відсотками та 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. 19 лютого 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою укладено кредитний договір № 8772266. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. У подальшому 30 липня 2024 року ТОВ «ФК «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, у тому числі до відповідачки, в сумі 17288,00 грн, з яких: 3920 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11904 грн - сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту та 1044,00 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30 липня 2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 22 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № 33560-01/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. У подальшому ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, у тому числі до відповідачки, в сумі 31750,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21750,00 грн - сума заборгованості за відсотками.З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 вересня 2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконувала свого зобов`язання і у неї утворилась заборгованість за договорами на загальну суму 89418,00 грн. У подальшому 14 серпня 2025 року представник позивача уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 8772266, укладений між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН»,в сумі 17288,00 грн., з яких: 3920 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11904 грн. - сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту та 1044,00 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) та судові витрати. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Оскільки відповідачка погасила заборгованість за кредитними договорами №33560-01/2024 від 22 січня 2024 року, №4989149 від 17 жовтня 2023 року, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки 17288,00 грн за кредитним договором № 8772266від 19 лютого 2024 року, з яких: 3920 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11904 грн - сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту та 1044,00 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Працевитий Г. О. в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином. Раніше на адресу суду направив заяву, в якій повідомив про досягнення між сторонами згоди щодо сплати заборгованості в досудовому порядку, та надав гарантійні листи про сплату заборгованості за кредитними договорами №33560-01/2024 від 22 січня 2024 року, №4989149 від 17 жовтня 2023 року. З приводу стягнення неустойки (штрафу, пені) в сумі 1044 грн зазначав, що згідно із п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №8772266, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. на строк кредитування 345 днів зі сплатою відсотків за користування кредиту. Згідно з п. 1.5.1 комісія за надання кредиту становить 460,00 грн, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 547,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. У п. 1.5.3. передбачена стандартна процентна ставка за користування кредитом в розмірі 912,50 відсотків від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно з п.1.5.2 та 1.5.3 проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 26970,00 грн. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] . Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що утворений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, де зазначено телефонний номер [PERSON] : [NUMBER] та електронна адреса: [INFO] Порядок укладення договору визначений в п. 6 «Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника». За змістом п. п. 6.3 п. 6 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та надає підтвердження виконання пункту 6.3. договору (а.с. 23-33,43-44). 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 34-35). Відповідно до реєстру боржників №1 та витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №30072024/2 від 30 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17288,00 грн, з яких: 3920 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11904 грн. - сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту та 1044,00 грн - заборгованість за неустойкою (штрафом, пенею) (а.с. 36-37,139-141). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №8772266 від 19 лютого 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30 листопада 2024 року складає 17288,00 грн, з яких: 3920 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11904 грн. - сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту та 1044,00 грн - заборгованість за неустойкою (штрафом, пенею) (а.с. 38). Згідно з інформацією АТ КБ «Приват банк» №20.1.0.0.0/7-250207/77714-БТ від 14 лютого 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку станом на 12 лютого 2024 року та станом на 22 січня 2024 року були відкриті такі рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.201). Відповідачка користувалась кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 19 лютого 2024 року по 23 лютого 2024 року (а.с. 202 зв.б). З позовних вимог ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається за нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно зі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло після 24 лютого 2022 року, а тому позов слід задовольнити частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 16244,00 грн заборгованості за договором, з яких 3920,00 грн - основна сума боргу, 11904,00 грн - заборгованість за відсотками, 420 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. У задоволенні вимог про стягнення 1044,00 грн пені, штрафу необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 16244,00 грн, тобто на 94,0%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2846,32 грн (3028 грн.* 94,0 %) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial