Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-19 00:00:00

Представник позивача,\~адвокат Марченко\~Руслан Григорович,\~в інтересах\~позивача,\~ [PERSON] ,\~пред`явив позов\~до відповідача,\~ фермерського\~господарства «ЛОСЬОВЕ»,\~за змістом\~якого заявлено\~позовні вимоги:\~1)\~про розірвання\~договору оренди\~землі від\~28\~грудня\~2019\~року,\~укладеного між\~ [PERSON] та\~фермерським господарством\~«ЛОСЬОВЕ» щодо\~земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 7424785000:07:001:1483; 2) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості щодо виплати орендної плати за 2022 2024 роки та нарахувань у зв`язку із несвоєчасністю виплат в сумі 17718 гривень 42 копійки. В обґрунтування таких позовних вимог у позові зазначено про те, що позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером 7424785000:07:001:1483, яка розташована на території Семенівської міської ради (за межами населеного пункту с. Стара Гутка). Вказане право приватної власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Між [PERSON] та фермерським господарством «ЛОСЬОВЕ» 28.12.2019 було укладено Договір оренди землі б/н. 20 травня 2020 року державним реєстратором Семенівської міської ради Чернігівської області Кайдаш А. А. в державному реєстрі речових прав за ФГ «ЛОСЬОВЕ» було зареєстроване інше речове право, а саме право оренди земельної ділянки строком до 28.12.2029. Відповідно до умов Договору оренди Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 7424785000:07:001:1483, загальною площею 2,0 гектарів, у тому числі ріллі 2,0 гектарів, яка знаходиться на території Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області. Основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав [PERSON] як орендодавця є своєчасне отримання орендної плати у встановленому розмірі та визначені Договором оренди строки. Так, п. 4.1. Сторони чітко визначили, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 3500 грн на рік готівкою через касу Орендаря або шляхом її перерахування на рахунок, вказаний Орендодавцем, з письмовим підтвердженням Орендодавцем факту одержання коштів. Пунктом 4.2. Договору Сторони обумовили, що орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року оренди. Однак, ФГ «ЛОСЬОВЕ» порушило свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2022-2024 роках та, відповідно, нехтує строком, зазначеним в п. 4.2. Договору оренди землі, який є його істотною умовою, а також своїм обов`язком своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою, визначеним підпунктом 2 п. 9.4 Договору, що відповідно до чинного законодавства України визначається як систематичне порушення умов Договору. Відповідно до п. 12.4 Договору дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою Сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із Сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої Земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Саме тому, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд розірвати Договір оренди землі, який був укладений між ним та ФГ «ЛОСЬОВЕ» та [PERSON] 28.12.2019. Оскільки орендна плата у вказані роки була виплачена несвоєчасно, то сторона позивача також просить стягнути заборгованість з орендної плати за 2022 2024 роки в розмірі 10500 грн, пеню в розмірі 5257 грн, інфляційні втрати у розмірі 1529 грн 90 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 431 грн 52 коп., а всього суму 17718 гривень 42 копійки. Згодом представником позивача Марченком Р. Г. через підсистему «Електронний суд» подавалася до суду заява про зменшення розміру позовних вимог, котра була прийнята судом до розгляду, в якій, через констатацію обставин сплати відповідачем в добровільному порядку позивачеві існуючої заборгованості за минулі періоди, сторона позивача просила залишити до розгляду лише позовну вимогу про розірвання приведеного вище договору оренди землі (роздруківка заяви на а.с. 52 53). Не погодившись з позовом, відповідач в особі представника відповідача, адвоката Пінчук Ксенії Олександрівни, через підсистему «Електронний суд» до суду подавав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові повністю. В обґрунтування такої правової позиції стороною відповідача у відзиві було зазначено про те, що заборгованості з орендної плати у відповідача перед позивачем не існує, а відтак порушення договору, на думку сторони відповідача, відсутнє. Немає також реальних підстав для розірвання договору оренди землі, адже, поряд з іншим, слід враховувати наскільки боржник, який порушив договір, реально заінтересований у збереженні договору (роздруківка відзиву на а. с. 55 57). Представником позивача Марченком Русланом Григоровичем через підсистему «Електронний суд» до суду подавалася відповідь на відзив, згідно із якою сторона позивача не погодилася з доводами, викладеними у відзиві, зазначаючи, що позивач не згоден з аргументами відповідача, адже фактичний розрахунок з ним був здійснений 26.05.2025 за період 2002-2024 років одним платежем. Решта інформації з відзиву є віддаленою від дійсності (роздруківка матеріалів відповіді на відзив на а. с. 74 76). У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача, адвокат Марченко Руслан Григорович, котрий перебував поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позов підтримав повністю, пояснивши, що сторона позивача по суті притримується доводів, наведених у позові та відповіді на відзив, але з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача, Пінчук Ксенія Олександрівна, котра перебувала поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позов не визнала та пояснила про слушність, на її погляд, аргументів відповідача. Суд, вислухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, на підставі наявних у справі даних та доказів вважає, що позов підлягає задоволенню у межах залишених до розгляду позовних вимог за наступних обставин. Між позивачем та відповідачем дійсно виникло зобов`язання, яке підтверджуються даними копії договору оренди землі б/н від 28.12.2019 (а. с. 15 16), за змістом якого орендодавець (сторона позивача) за плату передав орендареві (відповідачеві) земельну ділянку у володіння і користування на строк 10 років. При цьому орендар (відповідач) зобов`язаний використовувати земельні ділянки відповідно до умов договорів та положень земельного законодавства як це слідує з вимог ст.\~13 Закону України «Про оренду землі». Втім, відповідач (орендар) своєчасно не сплачував стороні позивача (орендодавцеві) передбачені договором річні розміри орендної плати за 2022 2024 роки, чим суттєво порушив істотні умови укладеного договору оренди землі, окреслені в п. 4.2 ст. 4 договору № б/н від 28.12.2019, згідно із якими орендна плата має бути внесена до 31 грудня кожного року оренди. Стороною відповідача не надано суду доказів своєчасності сплати позивачеві орендної плати у 2022 2024 роках (копій платіжних доручень/інструкцій про перерахування коштів в минулому; банківських виписок про рух коштів; видаткових відомостей; видаткових касових ордерів тощо). Заборгованість погашена, за доводами сторони позивача, тільки 26 травня 2025 року, тобто поза межами встановлених приведеними положеннями договору недвозначних строків. Згідно із\~приписами ч.\~2\~ст.\~651\~Цивільного кодексу\~України договір\~може бути,\~поряд з\~іншим,\~розірвано за\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~сторін у\~разі істотного\~порушення договору\~другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Про те, що сам факт систематичного порушення договорів оренди земельної ділянки у частині сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання таких договорів, свідчить усталена судова практика судів касаційної інстанції. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. Також Верховний Суд у постанові у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-1932сво18) деталізував, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є теж підставою для розірвання такого договору, оскільки відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладений й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому зауважено, що систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те чи виплачена в подальшому заборгованість. За таких обставин, оскільки відповідачем вчинені суттєві порушення прав сторони позивача за договором оренди землі, що полягають в систематичній несплаті орендної плати щонайменше за два роки, позов підлягає задоволенню повністю у межах залишених до розгляду позовних вимог на підставі положень ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України. Ухвалюючи рішення про задоволення позову на користь позивача, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на повну заяву, а також висловлені представником відповідача у судовому засіданні, оскільки приведені аргументи не спростовують ведення господарської діяльності відповідачем у 2022 - 2024 роках на земельній ділянці позивача, а отже й можливостей сплати орендної плати у передбачені п. 4.2 ст. 4 спірного договору строки. Через те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір, з урахуванням пропозицій, викладених у заяві про зменшення позовних вимог щодо стягнення компенсації судового збору в розмірі 968 гривень 96 копійок (платіжна інструкція на а. с. 1, роздруківка вказаної заяви на а. с. 52 53).

Outcome: approved