Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої сина, [PERSON] , [INFO] та стягнути з мене аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу реєстрації вказаного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за судовим рішенням з нього стягуються аліменти, разом з тим на даний час в нього змінився сімейний та матеріальний стан, що є підставою зменшення розміру аліментів. При винесенні рішення про стягнення аліментів позивач мав одну дитину, що враховувалось при стягненні аліментів, на даний час він має ще одну дитину, що потребує додаткових витрат, в зв`язку з зміною сімейного стану, у зв`язку з чим позивач просить зменшити розмір аліментів. На судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Надано заяву про розгляд справи без їх участі. На судове засідання відповідач, не з`явився про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП 65546612) з позивача стягується аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На дійсний час змінились істотні обставини, що мали значення для вирішення справи та ухвалення рішення, а саме: позивач є діючим військовослужбовцем, крім сплати аліментів, постійно витрачає додаткові кошти на покупку одежі та інші витрати у зв язку з виконання службових обов язків. Зараз, крім сина [PERSON] , [INFO] у позивача на утриманні перебуває ще одна рідна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Наразі позивач повинен здійснювати сплату аліментів за стягненням, яке накладено на останнього як особу яка не мала інших дітей. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить зменшити розмір аліментів, що в свою чергу надасть змогу і в подальшому сплачувати останні з урахуванням інших необхідних витрат. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз норми ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Верховний суд в постанові від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22-ц зазначає, що вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року): «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Позивач, як платник аліментів, довів свої вимоги щодо необхідності зменшення розміру аліментів, шляхом надання підтверджуючих документів зміни сімейного стану, що надасть змогу забезпечити належний гармонійний розвиток дітей з дотриманням розумного балансу витрат позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 192 СК України та

Outcome: approved