Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

14 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики №2966468 у розмірі 14597 гривень 55 копійок, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 липня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №2966468. Згідно п.1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.21 Договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.25 Договору позики, договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.6, 627 ЦК України. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №41 від 24 січня 2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14597 гривень 55 копійок, з яких: 5896 гривень 55 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 гривні 77 копійок - сума заборгованості за відсотками; 5650 гривень 00 копійок - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 3018 гривень 23 копійки - комісія за надання позики. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцію. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №2966468 в розмірі 14597 гривень 55 копійок, з яких: 5896 гривень 55 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 гривні 77 копійок - сума заборгованості за відсотками; 5650 гривень 00 копійок - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 3018 гривень 23 копійки - комісія за надання позики. З урахуванням вищевказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 08 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №2966468, який підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 562387 (а.с.6-9). Згідно п.1 вказаного Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики. Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору позики, комісія за надання позики - грошові кошти, які згідно умов договору позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю за надання та користування позикою в якості однієї зі складових загальних витрат за споживчим кредитом, котра включає в себе проценти за користування позикою та комісію за надання позики. Згідно п.1.5 вказаного Договору позики, проценти за понадстрокове користування позикою - грошові кошти, що нараховуються на залишок суми позики у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору. Відповідно до п.2 зазначеного Договору позики, параметри та умови позики: п.2.1 - сума позики - 11300 гривень 00 копійок; п.2.2 - строк позики/строк договору - 30 днів; п.2.3 - процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 0,01% (фіксована); п.2.4 - комісія за надання позики 26,71% (фіксована) від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 3018 гривень 23 копійки); дата надання позики - 08 липня 2024 року; дата повернення позики (останній день) - 06 серпня 2024 року; денна процентна ставка/день- 0,90%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 5,00%; пеня %/ день - 5,00%; орієнтовна реальна процентна ставка - 1925,33%; орієнтовна загальна вартість позики - 14351 гривня 00 копійок. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.2.2 п.2 договору та що позикодавець та позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. У випадку укладення додаткової угоди про зміну строку, визначеного п.2.2 п.2 договору, розрахунок денної процентної ставки здійснюється станом на день внесення таких змін до договору. Згідно п.3 вказаного Договору позики, позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.4 зазначеного Договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики (включно), на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Проценти не нараховуються за перший день користування позикою. Комісія за надання позики нараховується одноразово в дату надання позики (в перший день користування позикою), що визначена п.2 договору. Згідно п.18 вказаного Договору позики, якщо сума позики, зазначена в п.2 Договору, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п.2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Відповідно до п.21 зазначеного Договору позики, технологія (порядок) укладення договору. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установи про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановлю Національного банку України від 03 листопада 2021 року №113. Згідно п.22 вказаного Договору позики, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору. За обраними позичальником параметрами позики позикодавцем в особистий кабінет та/або на електронну пошту позичальника надсилається підписана позикодавцем оферта у вигляді проекту договору для ознайомлення та узгодження умов разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або номер мобільного телефону надсилається згенерований одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-комунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору позикодавець на виконання вимог Постанови НБУ додатково накладає кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівниками позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, після чого його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. У п.29 вказаного Договору позики зазначені юридичні адресу та реквізити сторін, зокрема у реквізитах позичальника [PERSON] зазначений номер електронного платіжного засобу - [NUMBER] та телефон - [NUMBER] . Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком №1 до Договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №2966468 від 08 липня 2024 року та підписана відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5632387: дата видачі кредиту/дата платежу - 08 липня 2024 року/06 серпня 2024 року; кількість днів у розрахунковому періоді - 30 днів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - -11300 гривень 00 копійок/14351 гривня 00 копійок; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 11300 гривень 00 копійок/11300 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом - 32 гривні 77 копійок; комісія за надання кредиту - 3018 гривень 23 копійки; реальна річна процентна ставка - 1925,33%; загальна вартість кредиту - 14351 гривня 00 копійок (а.с.9-зворот-10). За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») укладено Договір факторингу №14/06/21 (а.с.11-13). Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до п.9.1 зазначеного Договору факторингу, договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками і діє до 14 червня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань. 28 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до умов якої, сторони погодили внести зміни до п.1.3 Договору та викласти його в наступній редакції: «1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства» (а.с.14). 13 червня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») укладено Додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до умов якої, сторони домовилися викласти пункт 9.1 договору в наступній редакції: «9.1. Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строк закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік» (а.с.15). 24 січня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») укладено Додаткову угоду №47 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до умов якої, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, які визначені у реєстрах боржників №41 та №42 від 24 січня 2025 року (а.с.16). 24 січня 2025 року фактором - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та клієнтом - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано та скріплено печатками сторін акт прийому-передач Реєстру Боржників №41 від 24 січня 2025 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.17). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників №41 від 24 січня 2025 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №2966468 від 08 липня 2024 року у загальній сумі 14597 гривень 55 копійок, з яких: 5896 гривень 55 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 гривні 77 копійок - сума заборгованості за відсотками; 5650 гривень 00 копійок - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 3018 гривень 23 копійки - комісія за надання позики (а.с.19). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики №2966468 від 08 липня 2024 року, який складений представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 24 січня 2025 року по 30 червня 2025 року, відповідач [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вищевказаним договором позики в сумі 14597 гривень 55 копійок, з яких: 5896 гривень 55 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 гривні 77 копійок - сума заборгованості за відсотками; 5650 гривень 00 копійок - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 3018 гривень 23 копійки - комісія за надання позики (а.с.20). Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02 жовтня 2020 року №911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження №61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Відповідно до положень п.2 Договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №2966468 від 08 липня 2024 року: строк позики (строк договору) становить 30 днів; дата повернення позики 06 серпня 2024 року. За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 06 серпня 2024 року включно, однак ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] проценти як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, тобто проценти за понадстрокове користування позикою. У п.2.3 Договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №2966468 від 08 липня 2024 року сторони передбачили процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, яка становить 5.00%. Відповідно до п.18 зазначеного Договору, якщо сума позики, зазначена в п.2 Договору, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п.2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ(набрав чинності 24 грудня 2023 року) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинностіЗаконом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%. Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79365715 було укладено між сторонами 28 червня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом та відповідно після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Суд звертає увагу, що наданий розрахунок заборгованості складений позивачем і не містить деталізації, зокрема щодо сум, на які нараховувались проценти за понадстрокове користування позикою, періоду їх нарахування та процентної ставки, яка була застосована при нарахуванні процентів за понадстрокове користування позикою, внаслідок чого такий розрахунок не є належним та допустимим доказом у даній цивільній справі, який підтверджує суму заборгованості відповідача [PERSON] по процентам за понадстрокове користування позикою, у зв`язку з чим не проймається судом до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою у сумі 5650 гривень 00 копійок за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №2966468 від 08 липня 2024 року. Доказів погашення відповідачем [PERSON] заборгованості за договорами позики в частині основної суми боргу, відсотків та комісії за надання позики як позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», так і первісному кредитору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаними договорами позики, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у загальній сумі 8947 гривень 55 копійок, з яких: 5896 гривень 55 копійок - заборгованість за основною сумою боргу, 32 гривні 77 копійок - заборгованість за відсотками; 3018 гривень 23 копійок - комісія за надання позики. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів №125705 від 22 липня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 гривень 00 копійок (а.с.1). Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 8947 гривень 55 копійок відповідає 61,29% від заявленої ціни позову - 14597 гривень 55 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (61,29% від 3028 гривень 00 копійок становить 1855 гривень 86 копійок). На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: partial