Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

29.05.2025 року Акціонерне товариство «Акцент - Банк» (надалі - АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №ABH0CT155101722517044577 від 01.08.2024 року відповідачка отримала кредит у розмірі 22000,00 гривень строком на 11 місяців, тобто, до 31.07.2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних. Відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 29.05.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 29588,22 гривень, яка складається з наступного: 20070,17 гривень заборгованість за кредитом; 7767,11 гривень - заборгованість по відсотках; 1750,94 гривень загальний залишок заборгованості за пенею, яку АТ «А- Банк» просить стягнути з відповідачки та судові витрати. Ухвалою судді від 29.05.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 24.06.2025 року. Ухвалою суду від 24.06.2025 року судове засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 11.07.2025 року. Ухвалою суду від 31.07.2025 року судове засідання відкладено на 12 годину 45 хвилин 11.09.2025 року. Представник позивача Акціонерного товариства\~«А-Банк»\~ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява представника позивача Акціонерного товариства «А-Банк» Шкапенка О.В, в якій він просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.39, зворотньої сторони). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір №ABH0CT155101722517044577 від 01.08.2024 року, відповідно до умов якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 22000,00 гривень строком на 11 місяців, тобто, до 31.07.2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Банк виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] суму кредиту. Відповідачка [PERSON] у повному обсязі та належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідачка порушила графік погашення кредиту, заборгованість вчасно не погашала. Згідно наданого банком розрахунку, станом на 29.05.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 29588,22 гривень, яка складається з наступного: 20070,17 гривень заборгованість за кредитом; 7767,11 гривень - заборгованість по відсотках; 1750,94 гривень загальний залишок заборгованості за пенею. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] , від виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачкою не заперечувався та не спростований. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст.536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами, а саме: 20070,17 гривень заборгованість за кредитом; 7767,11 гривень - заборгованість по відсотках, що разом - 27837,28 гривень. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] пені в розмірі 1750,94 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша,друга\~статті 551 ЦК України). Пунктом 3 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до\~Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення оскаржуваного судового рішення. За змістом частини 2\~статті 4 ЦК України\~основним актом цивільного законодавства України є саме\~Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет\~ЦК України\~у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні\~ЦК України\~застосовується законодавство про захист прав споживачів. Посилання позивача на те, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України №3498-1Х «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023 року + 30 днів =23.01.2024 року) вимога пункту 6 Розділу 1V «Прикінцеві та\~перехідні положення» закону України«Про споживче кредитування»\~не поширюється та нарахування пені не забороняється, є безпідставним та надуманим, оскільки із системного аналізу приписів пункту 6\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~і пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який застосовує суд, відхиляючи відповідні позовні вимоги, вбачається, що відповідні положення\~Закону України «Про споживче кредитування»\~не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, норма\~ЦК\~превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь АТ «Акцент-Банк» 1750,94 гривень пені. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подана через підсистему «Електронний суд» і при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то з урахуванням вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в пропорційному до задоволених вимог розмірі 2279,05 гривень (27837,28*2422,40/29588,22=2279,05). На підставі ст.ст.\~509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial