Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що його дочка [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , який в свою чергу був набутий нею під час перебування у шлюбі з [PERSON] . [INFO] дочка позивача померла. При цьому, позивач [PERSON] , як батько спадкодавця, та [PERSON] , як чоловік спадкодавця, будучи спадкоємцями за законом першої черги, подали заяви про прийняття спадщини [PERSON] . Тому позивач має намір оформити свої спадкові права на частину зазначеного спадкового майна. Однак, позивач не має можливості отримати в Кодимській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з чим позивач для захисту свого права на спадщину змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту 16281389, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007 року належить померлій [PERSON] [INFO] ухвалою суду (а.с.15-16) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, а також витребувано докази з Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області, а саме копію спадкової справи № 94/2024. 10.06.2025 року ухвалами суду (а.с.59-63) було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову під час підготовчого провадження у даній справі, а також залучено до участі в ній [PERSON] як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 20.06.2025 року ухвалою суду (а.с.97-98) відмовлено в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду від 10.06.2025 року про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову під час підготовчого провадження у даній справі. 10.07.2025 року ухвалою суду (а.с.108-109) закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.3 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом надіслання йому судової повістки поштою на адресу місця його проживання зазначену представником позивача у змісті позовної заяви на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та у змісті заяв і клопотань поданих останньою протягом підготовчого провадження у справі, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610267862101 із судовою повісткою, яке 19.07.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення про відсутність адресата за вказаною адресою, а також через повідомлення її представника адвоката Іванцову З.А., якій судова повістка була доставлена 11.07.2025 року до її електронного кабінету,\~про що\~свідчить довідка\~про доставку\~електронного документу (а.с.116). Представник позивача [PERSON] адвокат Іванцова З.А., яка приймала участь в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, підтримала заявлений позов в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав зазначених нею в позовній заяві. Представник відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 11.07.2025\~року судової\~повістки до\~електронного кабінету\~цієї особи,\~про що\~свідчить відповідна\~довідка про\~доставку електронного\~документу (а.с.115). При цьому, 14.07.2025 року відповідач подав до суду письмове клопотання від 10.07.2025 року № 03-17/2277 про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610267862403 із судовою повісткою, яке 24.07.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення про відсутність адресата за вказаною адресою, яка є його зареєстрованим місцем проживання за відомостями наявними у копії спадкової справи (а.с.37, 45). Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В свою чергу згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Водночас, згідно першого речення ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини справи. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина дочка [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Баштанківською сільською Радою народних депутатів Кодимського району Одеської області 04.01.1982 року, актовий запис № 1 (а.с.8, 46) та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження шлюб сформованого 27.05.2024 року за № 00045214252 (а.с.49-50). 13.10.2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, у зв`язку з чим [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія посвідченого Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області 13.10.2001 року (а.с.9, 46 на звороті-47) та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб сформованого 27.05.2024 року за № 00045214294 (а.с.50 на звороті-51). 20.07.2007 року [PERSON] набула право власності на житловий будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.07.2007 року та державну реєстрацію якого було здійснено також 20.07.2007 року у Кодимському районному бюро технічної інвентаризації за № 3999 в книзі № 23 стор. 130, про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно сформованого 20.07.2007 року за № 15311316 (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого відділом з питань державної реєстрації актів цивільного стану Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 15.04.2024 року, актовий запис № 131 (а.с.38), та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть сформованого 27.05.2024 року за № 00045214225 (а.с.47 на звороті-48) 27.05.2024 року, тобто у строк шість місяців з часу відкриття спадщини, позивач [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.36 на звороті - 37), у зв`язку з чим було зведено спадкову справу № 94/2024, копія якої була надана суду Кодимською державною нотаріальною конторою за вих. № 326/0214 від 03.06.2025 року (а.с.34-52). 18.12.2024 року Кодимська державна нотаріальна контора своїм листом-відповіддю за № 686/02-14 (а.с.11, 52) повідомила позивачу [PERSON] , що за результатом розгляду наданих ним документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було встановлено неможливість цього внаслідок не надання оригіналів документів, що підтверджують право власності на спадкове майно [PERSON] ; заявлення на спадщину цю також [PERSON] та виниклими спірними питаннями. Нормативно-правове застосування Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Висновки суду щодо належності відповідача у даному спорі: Відповідно до листа-відповіді Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від 18.12.2024 року № 686/02-14 (а.с.11, 52) та копії спадкової справи № 94/2024 (а.с.35-52) судом було встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємницями за законом першої черги, які прийняли спадщину, є подружжя (чоловік) спадкодавця [PERSON] та батько спадкодавця позивач [PERSON] . Згідно пункту 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справах № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18), від 10 листопада 2021 року № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21)\~та від 19 січня 2022 року в справі\~№ 280/4/18 (провадження № 61-403св19) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Зазначена правова позиція в подальшому була неодноразово застосована Верховним Судом у своїх постановах від 08 травня 2025 року у справі № 159/2373/23, від 15 серпня 2025 року у справі № 607/14102/23 та від 08 вересня 2025 року у справі № 554/11940/23. Таким чином зазначена позиція про належність відповідача у справах про визнання права власності у порядку спадкування є усталеною судовою практикою. Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, положеннями першого речення ч.3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 41). За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 40). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позивачем позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому суд не вважає за можливе приймати висновок щодо самої його обґрунтованості або необґрунтованості, а відтак в задоволенні позову [PERSON] до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області необхідно відмовити, як пред`явленого до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed