Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за ним права власності на три земельні ділянки загальною площею 0,538 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Колінцівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої бабусі [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що його бабусі (по батьковій лінії) [PERSON] на праві власності надежали вищевказані земельні ділянки. [INFO] бабуся [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй на день смерті майно і він є єдиним спадкоємцем. Батько [PERSON] помер [INFO] . Він пийняв спадщину після смерті бабусі, шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. Однак, в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014578 виданий пісоя смерті спадкодавці [PERSON] . У зв`язку з вищевказаним просив суд визнати за ним право власності на три земельні ділянки загальною площею 0,538 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Колінцівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої бабусі [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в позовній заяві у випадку його неявки в судове засідання просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, не заперечив проти його задоволення та просив розглянути справу без участі представника Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 22). У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №\~014578, виданого 10.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 84, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року, [PERSON] (бабуся позивача) на праві власності належала земельна\~ділянка,\~призначена для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~загальною площею\~0,538\~га у\~межах згідно\~з планом(ділянка №\~ [NUMBER] площею 0,0895 га, ділянка № [NUMBER] площею 0,224 га, ділянка № [NUMBER] площею 0,224 га), що розміщена на території Колінцівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (а.с. 3). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00017821834 від 23.03.2017 року (а.с. 5) батько позивача [PERSON] народився [INFO] і його матір`ю вказано [PERSON] (бабуся позивача). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). а [INFO] померла [PERSON] (бабуся позивача), що підтверждується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00017245423 від 01.10.2024 року (а.с. 29). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, так як вони проживали разом, вели спільне господарство, проводив похорон померлого бабусі, що підтверджується довідкою Колінцівського старостинського округу № 5 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 88 від 13.05.2025 року (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 295/2024 від 01.10.2024 року, заведеної приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М.після смерті [PERSON] (а.с. 28-37), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує три земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] .. В нотаріальному порядку [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті бабусі [PERSON] , у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на майно, а саме Державний акт на право власності на земельні ділянки виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М.№ 747/02-31 від 08.11.2024 року (а.с. 8). Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» (а.с. 9) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №\~014578, виданий 10.12.2003 року Тлумацькою РДА на ім`я [PERSON] , втрачений, тому його слід вважати недійсним. Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем та його представником в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі наведеного, ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved