Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник Матухно Семен Павлович, який діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, оф. 510А, ЄДРПОУ 42827134), через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 січня 2023 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 031-050123, за умовами якого клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром прав вимоги. Згідно з Реєстром прав вимоги № 01/03/23 від 01.03.2023 року клієнт відступив факторові, у тому числі, право вимоги за Договором позики № 72436938, укладеним 10.09.2022 року між позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позичальником, яким є [PERSON] , право вимоги за яким на дату відступлення настало і перейшло до ТОВ «Сіроко Фінанс» з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги. На виконання умов Договору позики позикодавець 10.09.2022 перерахував на вказаний позичальником рахунок грошову позику за умовами Договору в сумі 8000,00 грн., виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання. Натомість, відповідачка у встановлені умовами Договору строки суму позики не повернула, проценти не сплатила, у зв`язку із чим за час користування коштами позики на суму позики були нараховані проценти відповідно до умов Договору згідно наданого розрахунку, а загальний борг склав 30200 грн.00 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованість за Договором позики № 72436938 в сумі 30200 грн. 00 коп., понесені судові витрати в сумі 3028 грн. 00 коп. 23 липня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився, зазначивши у прохальній частині позовної заяви про розгляд справи без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.09.2022 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 72436938, за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 800,00 грн., строк повернення позики 01.10.2022, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики у розмірі 2,5%. 03.10.2022 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Додаткову угоду № 7793074, якою сторони домовились продовжити строк позики та викласти п.п. 2.2. п. 2 Договору в новій редакції: « 2.2. Строк позики (Строк договору) 24 дня.», «дата повернення позики (останній день) 04.10.2022». 19.10.2022 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Додаткову угоду № 7884861, якою сторони домовились змінити строк користування позикою, позичальник розуміє та погоджується з тим, що останній день строку позики 02.01.2023. ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів свої зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, що підтверджується Довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000031666/ТНПП від 23.05.2025. Натомість, відповідачкою на виконання умов договору не було здійснено жодного платежу. Таким чином, відповідачка, всупереч умов договору позики та норм чинного законодавства, порушила взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів за користування позикою у визначеному розмірі, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 30200 грн.00 коп., з яких: 8000 грн. 00 коп.- сума неповерненої позики; 22200 грн. 00 коп. - ума нарахованих та несплачених процентів. 05.012023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт), укладено Договір факторингу № 031-050123, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язався прийняти такі Права вимоги а сплатити Клієнту Ціну придбання відповідних реєстрів за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно із витягом з Реєстру прав вимоги № 01/03/23 від 01.03.2023 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Сіроко Фінанс» Право Вимоги за Договором позики № 72436938, укладеним 10.09.2022 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Сіроко Фінанс» за договором позики № позики № 72436938, укладеним 10.09.2022 в розмірі 30200 грн. 00 коп. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачка отримала кошти та користувалася ними, однак у передбачений у договорі строк позику не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 30200 грн. 00 коп., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачки на користь позивача. При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved