Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Заявник [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт приналежності йому правовстановлюючого документу, а саме - свідоцтво про право на спадщину по закону, посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області 13.05.1998 року, серія [NUMBER] , зареєстроване в реєстрі за № 2-1634 на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 13.05.1997 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. було видано Свідоцтво про право на спадщину по закону після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . У Свідоцтві про право на спадщину по закону прізвище заявника записано - « [PERSON] ». 03.06.2008 це Свідоцтво про право на спадщину по закону було зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер Витягу: 19065664, реєстраційний номер 23496208, номер запису 698, в якому прізвище заявника вказано, згідно йго паспорту - « [PERSON] ». З метою\~приведення документів\~про право\~власності у\~відповідність до\~діючого законодавства, шляхом внесення\~відомостей до\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно відповідно\~до Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~-\~у серпні\~2025\~року,\~заявник вирішив\~зареєструвати належний\~йому на\~підставі Свідоцтва\~про право\~на спадщину\~по закону\~житловий будинок,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , у Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, під час підготовки документів ним була виявлено, що у Свідоцтві про право на спадщину за законом його прізвище записано із помилкою « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Зазначає, що помилка у написанні його прізвища виникла через описку, оскільки це не відповідає прізвищу, зазначеному у його паспорті громадянина України серія [NUMBER] , виданого Дергачівським РВУМВС України в Харківській області 30.06.2000, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Дергачівською міжрайонною державною податковою інспекцією Харківської області 29.01.1999 та пенсійному посвідченню серія [NUMBER] , виданого 11.01.2013. Для подальшого розпорядження належним йому житловим будинком необхідно встановити, що Свідоцтво про право на спадщину по закону дійсно стосується його, адже розбіжності у написанні прізвища у цьому свідоцтві та паспорті різняться. На теперішній час зазначена помилка позбавляє його здійснити передбачені законодавством дії щодо реєстрації нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав, а також подання повідомлення про пошкоджене майно внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією РФ проти України та отримання компенсації за це пошкоджене майно. Отримати нове Свідоцтво з виправленим прізвища неможливо, оскільки державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] померла. У зв`язку з цим заявник звернувся до суду з вказаною заявою, через те, що ніяким іншим шляхом виправити зазначені помилки та усунути наявні недоліки на теперішній час неможливо. Просить задовольнити заявлені вимоги, вважає, що існують на те усі правові та фактичні підстави. Ухвалою суду заяву було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, заяву просив задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа, представник Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, в якій просили справу розглянути без представника Дергачівської міської ради. Зазначила, що проти задоволення заяви не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 30.06.2000 та картки платника податків, виданої Дергачівською міжрайонною державною податковою інспекцією Харківської області 29.01.1999, заявник є [PERSON] , [INFO] (а.с. 2-3). Згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~від 13.05.1997,\~виданого державним\~нотаріусом Дергачівської\~державної нотаріальної\~контори Харківської\~області Маренич\~Г.П.,\~завник [PERSON] ,\~набув спадкове\~майно по закону після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Дергачівським КП ТІ «Інвенрос» №19065664 від 03.06.2008 вбачається, що будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтво про право на спадщину /2-1634/ 13.05.1997/ Дергачівська державна нотаріальна контора зареєстрований за [PERSON] (а.с. 6-7). Відповідно талону-повідомлення єдиного обліку №6438 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінаьне правопорушення, повідомлення [PERSON] про пошкодження даху приватного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстроване в журналі єдиного обліку ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» - ВП №3 (м. Дергачі) ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та приєднано до ЄРДР за №12023221230001543 від 01.07.2023 за ч. 1 ст. 438 КК України (а.с. 5). Тобто, у написанні прізвища заявника у Свідоцтві про право на спадщину по закону, посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області 13.05.1997, серії [NUMBER] , зареєстроване в спадковому реєстрі за № 2-1634, «Губарев» та паспорті громадянина України « [PERSON] » наявні розбіжності, що унеможливлюють реалізувати його майнові та спадкові права. Проте, на думку суду вищенаведені розбіжності у Свідоцтві про право на спадщину по закону є очевидною опискою, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частинами 1, 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У роз`ясненнях, що викладені в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] , а саме Свідоцтві про право на спадщину по закону, посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області 13.05.1997, серії ААІ № 767362, зареєстроване в спадковому реєстрі за № 2-1634, є підтвердження його права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак розбіжність у написанні прізвища унеможливлює здійснення заявником своїх майнових прав на реєстрації цього права власності у Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Факт, який просить встановити заявниця, підтверджується наступними письмовими доказами: - Свідоцтво про право на спадщину по закону, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області 13.05.1997, серії [NUMBER] , зареєстроване в спадковому реєстрі за № 2-1634, в якому прізвище заявника вказане неправльно як « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] »; - паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 30.06.2000 та картка платника податків, видана Дергачівською міжрайонною державною податковою інспекцією Харківської області 29.01.1999, відповідно до яких заявник є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . На переконання суду, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську (відрізняється лише одна буква «є»/»е»), у зв`язку з чим суд погоджується із слушністю доводів поданої у порядку окремого провадження заяви. Щодо розподілу судових витрат. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved