Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 23.12.2022\~року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №84, від якого спільних дітей не мають. Позов мотивує тим, що подружнє життя у них не склалося, з травня 2025 року вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. Посилаючись на те, що відповідач не надає згоду на розірвання шлюбу в позасудовому порядку, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від відповідача надійшли заяви про розгляд справи без його участі, в яких він позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу, однак заперечував, щодо залишення позивачці прізвища « [PERSON] », строк на примирення просить не надавати. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 23.12.2022 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №84. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони останній час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, надати строк для примирення не просять. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, між ними його слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням позиції позивачки, викладеної у позовній заяві, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з відповідачем. Заперечення відповідача,\~щодо неможливості\~залишення позивачці\~прізвища « [PERSON] »\~не заслуговують\~на увагу,\~оскільки право\~останньої після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, прямо передбачено ст.113 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved