Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області через систему «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 508085-КС-002 про надання кредиту від 31.10.2024 року, що становить 25470,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 10170,00 грн.; суми заборгованості по штрафам 4 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1800,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 31.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 508085-КС-002 про надання кредиту (далі - договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». У позовній заяві представник позивача стверджує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 31.10.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 508085-КС-002 про надання кредиту. 31.10.2024 року, [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 508085-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, після чого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8997, на номер телефону [NUMBER] , котрий Боржником було введено/відправлено. У позовній заяві представник позивача зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , у боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 508085-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 25470,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 10170,00 грн.; суми заборгованості по штрафам 4500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1800,00 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11 вересня 2025 року, а також задоволено клопотання позивача про витребування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» письмових доказів, які містять банківську таємницю. У судове засідання 11 вересня 2025 року представник позивача не з`явилась, у прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Поштове відправлення, адресоване [PERSON] , повернулось до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд зазначає, що за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Про причини неявки у судове засідання [PERSON] суду не повідомив. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 31 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] уклали договір № 508085-КС-002 про надання кредиту (далі - кредитний договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 9000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідно до п.2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7., 2.8., 2.9. кредитного договору тип кредиту: кредит, строк на який надається кредит: 16 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% , фіксована, комісія за надання кредиту: 1800,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 9000,00 грн., строк дії Договору до 20.02.2025, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту:18204,44 грн., загальні витрати за кредитом: 9204,44 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка: дев`ять тисяч двісті сімдесят сім цілих шістдесят п`ять сотих процентів. Відповідно до п. 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки, встановлені договором. 31 жовтня 2025 року [PERSON] прийняв пропозицію (оферту) укласти договір № 508085-КС-002 про надання кредиту, повністю і безумовно їх прийняв та акцептував, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8997. Відповідно до паспорта споживчого кредиту основні умови кредитування наступні: строк кредитування обраний клієнтом 113 днів (16 тижнів); тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту: 1800,00 грн.; загальні витрати за кредитом 9204,44 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 18204,44 грн. З даним паспортом споживчого кредиту [PERSON] ознайомився 31.10.2024 року, що підтверджується підписанням його електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6647, номер телефону [NUMBER] . На підтвердження укладення електронного договору про надання кредиту № 508085-КС-002 від 31.10.2024 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 31.10.2024 року клієнт [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.tpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. З анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи -https://my.tpozyka.com) від 01.07.2025 року вбачається, номер телефону позичальника [PERSON] [NUMBER] та номер банківського рахунку [NUMBER] . Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів виданої ТзОВ «ПрофітГід», ТОВ «БІЗПОЗИКА», 31.10.2024 о 18:34:37 згідно кредитного договору №508085-КС-002 від 31.10.2024 перерахувало кошти [PERSON] на суму 9000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, [PERSON] станом на 01.07.2025 року має заборгованість за кредитним договором на суму 25470,00 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 9000,00грн, заборгованості по відсотках 10170,00 грн., заборгованості за комісією 1800,00 грн., заборгованість по штрафам: 4500,00 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надіслав суду лист № БТ/Е-11342 від 20.08.2025 р., в якому повідомив, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , а також надав рух коштів за картковим рахунком, за період з 31.10.2024 року по 20.02.2025 року, з якої вбачається, що [PERSON] 31.10.2024 отримав зарахування коштів на карту в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 9000,00 грн. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також Іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценти. Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором № 508085-КС-002 про надання кредиту від 31 жовтня 2024 року, який був укладений згідно чинного законодавства, позивач виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 9000,00 грн., натомість доказів погашення заборгованості перед позивачем за вказаним договором відповідач суду не надав. За таких обставин, є обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту на суму 9000,00 грн. та суми прострочених платежів по процентах у розмірі 10170,00 грн. Щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1800,00 грн., суд зазначає наступне. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У п.2.5. кредитного договору про надання кредиту № 508085-КС-002 від 31 жовтня 2024 року передбачено, що комісія за надання кредиту становить 1800,00 грн., нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору (п.5.2.3. кредитного договору). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем відповідачу комісії за надання кредиту у розмірі 1800,00 грн. Щодо вимоги стягнення штрафу суд зазначає, що відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім того, на сторінці 3 позовної заяви позивач зазначає, що ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну неустойку (у формі пені чи штрафів). Таким чином, суд вважає вищевказане твердження та вимогу про стягнення штрафу суперечливим та взаємовиключним, таким, що не дозволяє суду дійти однозначного висновку щодо остаточної позиції позовної заяви в частині вимоги про стягнення штрафу. За таких обставин, суд вважає, що нарахування відповідачу штрафу в сумі 4500,00 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає частковому задоволенню на суму 20970,00 грн (9000 + 10170 + 1800). Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 1994,41 грн (20970 х 2422,40 / 25470) судового збору.

Outcome: approved