Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ 10.07.2025 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила наступне. З 31.05.2018 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку \~ [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2025 року шлюб між сторонами по справі розірвано. З метою гармонійного розвитку дитини позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: на ліки, на засоби гігієни, на іграшки, на дитячі книжки для розвитку дитини, на їжу, на одяг, на взуття, на сплату комунальних послуг та інше. Позивачу невідома інформація щодо працевлаштування відповідача. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої\~доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 14.07.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін для усунення недоліків. 21.07.2025 року позивачем надано клопотання про долучення доказів. Ухвалою від 23.07.2025 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною першою\~ст. 82 ЦПК України\~визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони по справі з 31.05.2018 року перебували у зареєстрованому Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 348, шлюбі, який відповідно до рішення Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~14.05.2025\~року було розірвано (а.с. 5, 7). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18.10.2022 року, актовий запис № 1028 (а.с. 4). Малолітня [PERSON] мешкає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю № 1563342 від 11.07.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру та Витягом з реєстру територіальної громади № 2025/009747981 від 18.07.2025 року (а.с. 13,19). Таким чином, судом встановлено, що на цей час малолітня [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. Відповідач\~матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, що не заперечується самим відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, при визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд, враховуючи, що [PERSON] позов визнав у повному обсязі, а також те, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини,\~виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров`я, а також те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів,\~виходячи з принципу розумності і справедливості,\~дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved