Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал - Фінанс» Руденко К.В. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором №1148895 про надання споживчого кредиту від 29.11.2023 станом на 29.07.2024 в розмірі 76\~779 грн. 99 коп., а також судові витрати в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та 10\~000 грн. 0 коп. витрат на правову допомогу. Вимоги позову мотивовані тим, що 29.11.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №1148895, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану АТ «ПУМБ», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування, що складає 803% річних. Кредитний договір було укладено в електронному вигляді за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи первісного кредитора, кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Представник позивача зазначає, що 29.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» укладено Договір факторингу №29/07/2024, відповідно до якого право вимоги за Договором №1148895 про надання споживчого кредиту від 29.11.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, інші платежі відповідно до умов кредитного договору, та станом на 29.07.2024, а саме на дату переходу вимоги до позивача, сума його заборгованості становить 76 779 грн. 99 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 14 999 грн. 99 коп. та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 61 780 грн. 00 коп. За викладених обставин представник позивача і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» інформацію в порядку витребування доказів, зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати відомості щодо адреси місця проживання відповідача. Представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту наданого клопотання, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, не надала суду пояснень про причини неявки, відзив не надавала. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно із частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2023 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено Договір №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Кредитний договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний додаток чи інші засоби. Згідно умов пункту 1.2 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати споживачу кошти у кредит в національній валюті Україні гривня, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3, 1.4 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», сума кредиту складає 15 000 грн. 00 коп., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 24 дні. Пунктом 1.5 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» встановлений тип процентної ставки фіксована. Згідно пункту 1.5.1 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день, та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.4 цього Договору. Відповідно до умов пунктів 1.7.1, 1.7.2 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», орієнтовна річна процентна ставка на дату кладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 63026, 16 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 16430,12 % річних. Згідно пункту 2.1 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Відповідно до умов пункту 4.2 Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», кредитодавець зобов`язався надати споживачу кредит на умовах та в порядку, передбачених договором, та згідно із пунктом 4.4. вказаного Договору, відповідач зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. Вказані умови кредитного договору також містяться у Паспорті споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 29.11.2023 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Обставина перерахування на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів в розмірі 15 000 грн. 00 коп. за Договором №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» на рахунок № [NUMBER] підтверджується змістом виписки вих.№КНО-07.8.5/6802БТ від 26.05.2025 року, виданої АТ «ПУМБ», а також повідомленням ТОВ «Пейтек» від 11.02.2025 за вих..№20250211-2666. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей\~3,\~6,\~627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За викладених обставин, із врахуванням вказаних норм чинного законодавства, суд вважає доведеною обставину укладення між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» Договору №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». 29.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» було укладено Договір факторингу №29/07/2024, відповідно до умов пункту 2.1 якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Згідно пункту 2.4 Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024, фактор набуває права на всі суми , які він одержить від боржників від реалізації прав вимог. Згідно пункту 3.1.1 Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024, права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього Договору на дату відступлення. За змістом Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024, до ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» перейшло право вимоги щодо боржника [PERSON] , номер кредитного договору 1148895, розмір заборгованості 76\~779 грн. 99 коп. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу до ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» прав вимоги до боржників про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказаними у відповідних Реєстрах боржників, зокрема до [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості за Договором №1148895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 29.11.2023, відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним договором в розмірі 76 779 грн. 99 коп., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14 999 грн. 99 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 61 780 грн. 00 коп. Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі вказаних норм чинного законодавства та досліджених письмових матеріалів справи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору, у зв`язку із чим позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача суду надано: договір №02/08/2024 від 02.08.2024 про надання юридичних послуг; акт приймання передачі наданих послуг №45 до Договору №02/08/2024 від 02.08.2024 року про надання юридичних послуг; витяг з реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг №24 до Договору №02/08/2024 від 02.08.2024 про надання юридичних послуг; платіжну інструкцію №199 від 06.02.2025. Відповідно до змісту витягу з реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг №45 до Договору №02/08/2024 від 02.08.2024 про надання юридичних послуг, вартість наданих адвокатом послуг щодо підготовки позовної заяви до [PERSON] становить 10 000,00 грн. За викладених вище обставин, приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані представником позивача письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, а також враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо позовної вимоги про стягнення витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved