Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138 в розмірі 16 058,49 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] укладено кредитний договір № 829632138. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору позичальникові надано у користування грошові кошти у сумі 19 160,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого сторони продовжували до 31 грудня 2022 року. Відповідно до умов договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 право грошової вимоги за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , у розмірі 16 058,49 грн, перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги від 11 січня 2022 року № 168. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 30/2013-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору факторингу від 30 жовтня 2023 року № 30/1023-01 право грошової вимоги за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , у розмірі 16 058,49 грн, перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі реєстру прав вимоги від 20 грудня 2023 року № 2. 30 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , у розмірі 16 058,49 грн, перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138 у розмірі 16 058,49 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 9 776,27 грн, сума заборгованості за відсотками - 6 282,22 грн. На підставі вказаного просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138 у розмірі 16 058,49 грн. Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138 здійснювалися первісним кредитором до дати отримання ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення. 13 січня 2025 року (вхід. № 1930) до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Гусаренко О.М., надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не погоджується із вимогами, викладеними у позові. На обґрунтування відзиву зазначає, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу прав. Договірні правовідносини між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] виникли значно пізніше дати укладення договору відступлення прав вимоги № 28/1118-01 - 28 листопада 2018 року, а саме 26 липня 2021 року. У договорі факторингу предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізованого належним чином. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. На момент укладення договору факторингу в 2018 році ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язаннями, яке він би міг передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача не набуло, тому таке право не могло бути передане за договором факторингу від 30 жовтня 2023 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та у подальшому до ТОВ «Юніт Капітал» за договором факторингу від 30 вересня 2024 року. ТОВ «Юніт Капітал» не довело порушення його прав з боку відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 липня 2021 року № 829632138, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Також позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором - оплати за відступлення прав вимоги по договору факторингу, обставину переходу прав вимоги за кредитним договором не доведено. Крім того, інформація із реєстрів прав вимоги від 11 січня 2022 року № 168 та від 20 грудня 2023 року № 2 не може слугувати належним доказом переходу прав вимоги, оскільки ця інформація є вибірковою, сформованою на різних аркушах, не пов`язана між собою сполучним текстом. Також представником відповідача викладено заперечення щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. У задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі та стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 20 січня 2025 року (вхід. від 21 січня 2025 року № 3504) представником позивача ТОВ «Юніт Капітал» - адвокатом Тараненком А.І., подано відповідь на відзив. Представник зазначив, що пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Тобто предметом Договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно з пунктом 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги від 11 січня 2022 року № 168 до Договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 16 058,49 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Водночас, з урахуванням положень додаткових угод від 28 листопада 2019 року № 29, від 31 грудня 2020 року № 26, від 31 грудня 2021 року № 27, від 31 грудня 2022 року № 31 та від 31 грудня 2023 року № 32, тобто, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2024 року. Водночас, предметом Договору факторингу від 30 жовтня 2023 року № 30/1023-01 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності Сторін. Відповідно до пункту 4.1. договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу від 30 вересня 2024 року № 3009/24 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 058,49 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 30 вересня 2024 року № 3009/24. Таким чином, згідно витягу з Реєстру Боржників 30 вересня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 16 058,49 грн, що відповідає положенням пунктів 1.1, 1.2, 1.5 договору факторингу від 30 вересня 2024 року № 3009/24. Отже, станом на момент укладення кредитного договору від 26 липня 2021 року № 829632138 договір факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 був чинним. Право вимоги по кредитному договору від 26 липня 2021 року № 829632138 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином. У даних договорах факторингу перехід права вимоги пов`язується не з фактом сплати коштів, а з підписанням Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі. Це означає, що момент набуття прав визначається не оплатою, а підписанням конкретних документів, які фіксують передачу прав. Такий механізм дозволяє фінансовій компанії отримати право вимоги одразу після оформлення цих документів, незалежно від того, чи була здійснена оплата на момент підписання. При цьому, з урахуванням положень статей 512, 514, 1077, 1078 ЦК України, позивач зазначив, що сторони договору факторингу можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Чинне законодавство не встановлює прямої вимоги про те, що право вимоги переходить лише після оплати. Водночас, до суду подано не повні реєстри заборгованості, а витяги з них, оскільки повний реєстр містить в собі персональні данні інших боржників. В наданих витягах міститься вся необхідна інформація для ідентифікації відповідача та складені вони відповідно до погодженої форми в договорах факторингу. Реєстри прав вимоги в межах договорів факторингу містять інформацію, яка відповідно до законодавства України належить до таємниці фінансової послуги. Також реєстри прав вимоги нерідко містять персональні дані боржників, які захищені Законом України «Про захист персональних даних». Також представник зазначив, що зазначені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи є повністю обґрунтованими. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial