Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

24.07.2025 до Суду надійшла надіслана засобами поштового зв`язку позовна заява. Позивачка просить Суд постановити рішення про розірвання шлюбу з Відповідачем. В обґрунтування позовних вимог вона послалась на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя і на вирішення питань, що постають у спільному сімейному житті. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, адже це буде суперечити її інтересам. Позивачка у позовній заяві просила розглядати спір без її участі. За клопотанням Відповідача, яке було подано через електронний кабінет в підсистемі "Електронний Суд" 07.08.2025 Суд відкладав розгляд справи до 18.09.2025 для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та подати відзив. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався, двічі в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (стаття 223 ЦПК України). Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалів у справі. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2022 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 885 (серія свідоцтва [NUMBER] ). У шлюбі спільних дітей немає. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У цій справі Позивачка наполягає на припиненні шлюбних відносин, ґрунтуючи свою позицію на фактичному припиненні шлюбних відносин та неможливості примирення. Відповідач, незважаючи на належне повідомлення, не скористався своїм процесуальним правом, не подав відзиву, що дозволяє Суду вирішувати спір на підставі наявних матеріалів. Суд звертає увагу на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивачки на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов має бути задоволений повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сплачена сума судового збору.

Outcome: approved