Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 69\~510 грн. та 100\~000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] раніше звертався до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району ХМР, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Управління щодо ненадання йому, інваліду 2 групи з дитинства, путівки на санаторно-курортне лікування за період з 2000 по 2017 роки та стягнення моральної шкоди. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018, справа №820/148/18, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018, позов [PERSON] був задоволений частково, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році. Також Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 по справі №820/148/18 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду 14.03.2018 про повернення позовної заяви [PERSON] в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання позивачеві путівки на санаторно- курортне лікування за період з 2000 по 2016 рік з підстав пропуску строку на звернення до суду з такими позовними вимогами - скасовано, та направлено справу для подовження розгляду до суду першої інстанції. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 по справі №820/148/18 адміністративний позов [PERSON] в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачеві путівки на санаторно-курортне лікування за період з 2000 по 2016 роки залишено без задоволення. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 по справі №820/148/18 апеляційна скарга на рішення суду від 29.11.2018 задоволена частково, рішення скасовано частково, визнано протиправною бездіяльність Управління щодо ненадання [PERSON] , інваліду 2 групи з дитинства, путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році та зобов`язано Управління повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році. Вказані рішення судів набули законної сили та на підставі них видані виконавчі листи. На підставі виконавчого листа від 01.08.2018, виданого на підставі рішення суду від 10.04.2018, відкрито виконавче провадження №56949239 від 08.08.2018. На підставі виконавчого листа від 17.06.2020, виданого на підставі постанови апеляційного суду від 29.05.2019, відкрито виконавче провадження №62657229 від 27.07.2020. Позивач вважає, що невиконання відповідачем рішень судів та не надання йому до теперішнього часу путівок на санаторно-курортне лікування за 2016 та 2017 роки, а також невиплата грошової компенсації за не отримані путівки спричинили йому матеріальну та моральну шкоду, яку він просить стягнути в судовому порядку. Також представником позивача зазначено, що позивач, [PERSON] , взятий на облік в УПСЗН для забезпечення санаторно-курортним лікуванням, як інвалід другої групи з дитинства, на підставі заяви від 16.05.2005. Позивачем отримувались та подавались відповідачу довідки для отримання путівок №42 від 12.05.2005 року, №969 від 07.03.2008 року, №1215/89 від 06.09.2016 року, №2822/414 від 10.08.2017 року. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] від 01.04.2016 він може перебувати на санаторно-курортному лікуванні в нежарку пору року в супроводі матері. Відповідно до довідок за формою №070/о, виданих Харківською міською поліклінікою №24 від 06.09.2016, від 10.08.2017 та від 26.03.2021, [PERSON] рекомендовано санаторно-курортне лікування по профілю [PERSON] у санаторіях Харківської області «Ялинка» та «Берминводи», « [INFO] » (м.Бердянськ), «Салют» (м.Одеса), «Рада», «Новомосковський» та «Слава» (м.Миргород) у супроводі матері. Зазначене вище було встановлено судами під час розгляду справи №820/148/18. Наказом Міністерства соціальної політики від 29.09.2023 №361-Н «Про встановлення граничної вартості путівки (ліжко-дня) у 2023 році» встановлена гранична вартість путівки за надання послуг із санаторно-курортного лікування особам з інвалідністю з наслідками травм і захворюванням хребта та спинного мозку, у тому числі особам, інвалідність яких пов`язана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням - 34 755,0 (993,0) грн без податку на додану вартість. Тому позивач має право на путівку на санаторно-курортне лікування за медичними показниками Неврологія строком на 35 календарних днів. Відповідач протягом всього часу, який пройшов після набуття вказаних вище рішень судів законної сили, так і не виконав ці рішення та не надав позивачу за медичними показниками путівку на санаторно-курортне лікування за медичними рекомендаціями та на встановлений законом строк. Також відповідачем не була запропонована позивачу грошова компенсація за не отримані путівки. Оскільки за рішеннями судів відповідач повинен був запропонувати позивачу путівку за 2016 та 2017 роки, то представник позивача вважає, що стягненню з відповідача підлягає встановлена Мінсоцполітики гранична вартість путівки для осіб з інвалідністю з наслідками травм, а саме 69510,0грн. (34755,0 х 2 = 69510,0). Крім того, оскільки відповідач рішення судів до теперішнього часу не виконав, при цьому, позивач потребує реабілітації та лікування, тому незаконна бездіяльність відповідача принесла моральні страждання позивачу, шкоду за які він оцінив в розмірі 100\~000 грн. та просить також стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 31.01.2024 справу визнано малозначною на підставі п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України, провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали на подання відзиву на позов. 13.02.2025 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує з наступних підстав. Представник зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 187 затверджений Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад (із змінами)(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)(далі-Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад (із змінами)(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 187, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських рад забезпечують за рахунок коштів державного бюджету безплатними путівками до санаторно-курортних закладів інвалідів усіх категорій за рахунок коштів, передбачених Мінсоцполітики. Відповідно до п. 5 Порядку путівки видаються особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, відповідно до медичних рекомендацій з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, в порядку черговості у міру надходження путівок. Для одержання путівки подається заява та медична довідка лікувальної установи за формою № 070/о. Відповідно до п. 9 Порядку інваліди загального захворювання та інваліди з дитинства забезпечуються путівками строком на 18-21 день в порядку черговості в міру надходження путівок. Відповідно до п. 11 Порядку путівками без лікування забезпечуються особи, що супроводжують інвалідів 1 групи, яким за висновком лікувально - профілактичного закладу необхідна постійна стороння допомога. [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, проживає з матір`ю [PERSON] , яка є його законним представником в судових та інших органах. Чинним законодавством не передбачено надання путівки на санаторно-курортне лікування за кожен конкретний рік, а лише в межах фінансування. Щодо забезпечення [PERSON] санаторно-курортним лікуванням за 2016 рік. Довідкою Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 24» від 06.09.2016 р. № 1215/89 [PERSON] рекомендоване оздоровлення в супроводі матері - гр. [PERSON] до санаторіїв Харківської області «Ялинка», «Бермінводи». Довідкою Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 24» від 16.08.2017 р. № 2822/414 за формою № 070/о [PERSON] з рекомендовано оздоровлення в супроводі матері [PERSON] згідно з медичними рекомендаціями до санаторію «Бермінводи». Оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, Управління не мало законних підстав для забезпечення особи, яка супроводжує [PERSON] , відповідною путівкою без лікування, тоді як відповідно до вищезазначених довідок самостійне перебування [PERSON] у санаторії є неприпустимим. 29.11.2018 рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/148/18 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Управління щодо ненадання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 по справі № 820/148/18 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо ненадання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році. Управління повторно зобов`язано розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році. 10.06.2019 Управлінням прийнято розпорядження про організацію виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019, а 24.06.2019 прийнято розпорядження про результати виконання зазначеної постанови. [PERSON] та його законному представнику [PERSON] були надані письмові роз`яснення, що відповідно до Порядку путівками без лікування забезпечуються особи, що супроводжують інвалідів 1 групи, яким за висновком лікувально - профілактичного закладу необхідна постійна стороння допомога. Також були надані роз`яснення, що для вирішення питання забезпечення санаторно-курортним лікуванням йому необхідно вирішити з медичним закладом наступне: або отримати в установленому порядку медичний висновок про можливість оздоровлення без супроводу його матері, або отримати направлення для встановлення інвалідності 1 групи. Оновленою довідкою Комунального некомерційного підприємства «Харківська міська поліклініка № 24» Харківської міської ради за формою № 070/о № 3044/107 від 08.07.2020 [PERSON] рекомендоване оздоровлення в санаторіях «Бермінводи», «Слава» м. Миргорода, без супроводжуючої особи. В період з 30.08.2020 по 16.09.2020 [PERSON] перебував на санаторно- курортному лікуванні, що підтверджено довідкою ДП «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» від 16.09.2020 р. № 1164. 01.10.2020 між ДП «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Управлінням та [PERSON] було укладено договір № 263-20 про компенсацію вартості послуг санаторно-курортного лікування особам з інвалідністю. 01.10.2020 був складений Акт №1164 приймання-передавання послуг санаторно-курортного лікування згідно якого, Управлінням була здійснена оплата послуг з санаторно-курортного лікування [PERSON] вартістю 7740,00 грн. Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)(далі - Відділ примусового виконання рішень) 27.07.2020 р. було відкрито виконавче провадження № 62657229 за виконавчим листом №820/148/18 виданим 17.06.2020 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Управління повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році. Управлінням до Відділу примусового виконання рішень була надана інформація про виконання рішення суду. 04.08.2020 Відділом примусового виконання рішень винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 62657229 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - Управлінням до відкриття виконавчого провадження виконано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом по справі № 520/12309/21 за адміністративним позовом [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 62657229 10.08.2021 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову. На зазначене рішення [PERSON] була подана апеляційна скарга. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 по справі № 520/12309/21 за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 зазначене рішення скасовано. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень від 04.08.2020 про закінчення виконавчого провадженням № 62657229. 21.07.2022 постановою Відділу примусового виконання рішень відновлено виконавче провадження №62657229. Листом від 15.06.2023 за № 10- 87/2169/10-23 Управління повідомило відділ примусового виконання рішень про забезпечення [PERSON] санаторно- курортним лікуванням за 2016 рік до відновлення виконавчого провадження № 62657229, тобто виконало постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 по справі № 820/148/18. Щодо забезпечення [PERSON] санаторно-курортним лікуванням за 2017 рік. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 по справі № 820/148/18 частково задоволено позов [PERSON] до Управління щодо ненадання йому путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році. Управління зобов`язано повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 Управлінням 23.07.2018 прийнято розпорядження про повторний розгляд заяви [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році до 30.07.2018. 30.07.2018 Управлінням прийнято розпорядження про результати виконання розпорядження від 23.07.2018. Вирішено повторно надати [PERSON] письмове роз`яснення щодо забезпечення санаторно-курортним лікуванням за умови пред`явлення ним нового медичного висновку ЛКК про необхідність оздоровлення без супроводжуючої особи, або медичної довідки МСЕК про встановлення йому 1 групи інвалідності, що надасть йому право на оздоровлення разом із супроводжуючою особою. 08.08.2018 Відділом примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 5694939 за виконавчим листом № 820/148/18 виданим Харківським окружним адміністративним судом 01.08.2018 про зобов`язання Управління повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році. Управління повідомило Відділ примусового виконання рішень про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 по справі № 820/148/18 та надало копії вищезазначених розпоряджень. 24.09.2018 Відділом примусового виконання рішень прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 5694939 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання Управлінням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 по справі № 820/148/18. Харківським окружним адміністративним судом у справі № 520/12309/21 за адміністративним позовом [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 5694939 10.08.2021 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 по справі № 520/12309/21 за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 зазначене рішення скасовано. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень від 04.08.2020 про закінчення виконавчого провадження № 5694939. Другий апеляційний адміністративний суд дійшов висновків, що відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання і не надано доказів в підтвердження прийняття постанови державного виконавця. 21.07.2022 постановою Відділу примусового виконання рішень відновлено виконавче провадження №5694939. Оновленою довідкою Комунального некомерційного підприємства «Харківська міська поліклініка № 24» Харківської міської ради за формою № 070/о № 2716/217 від 30.07.2021 [PERSON] рекомендоване оздоровлення без супроводжуючої особи в санаторіях «Салют», «Роща», «Бердянськ». Рекомендована пора року: взимку, весною, влітку, восени. Управління не було у 2022 головним розпорядником коштів передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою «Соціальний захист осіб з інвалідністю» і не мало можливості забезпечити [PERSON] санаторно-курортною путівкою. 27.06.2023 Управління звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про відстрочення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 по справі № 820/148/18. 16.08.2023 за № 308/0/637-23 Управлінням до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації направлено листа з проханням повідомити, чи надходили бюджетні асигнування на санаторно-курортне лікування у 2023 році. 22.08.2023 Управлінням отримано листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації від 21.08.2023 за№ 01-18104/5486, відповідно до якого Департамент повідомив, що станом на 21.08.2023 за бюджетною програмою КПКВК 2507110 «Соціальний захист осіб з інвалідністю» за напрямком «Санаторно- курортне лікування» кошторисні призначення на 2023 рік відсутні, фінансування за даним напрямком до Харківської області не надходило. 30.08.2023 Харківським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу про відстрочення Управлінню виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 р. по справі № 820/148/18 до 27.06.2024 р. 05.10.2023 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04. 2018 по справі № 820/148/18 законному представнику [PERSON] гр. [PERSON] в телефонному режимі було запропоновано пройти санаторно-курортне лікування за профілем захворювання неврологія в санаторно- курортному закладі за їх вибором. [PERSON] від запропонованого оздоровлення категорично відмовилась, у зв`язку з тим, що має намір оздоровлювати [PERSON] лише влітку. Письмову заяву про відмову в проходженні санаторно-курортного лікування до Управління [PERSON] надавати категорично відмовилась про що, 05.10.2023 за № 1 був складений Акт про відмову від санаторно-курортного лікування (путівки) ненадання згоди на санаторно-курортне лікування (путівку). 06.10.2023 за № 10-87/3599/04-23 [PERSON] . Управління направило листа з запрошенням прийти до Управління для обрання санаторно-курортного закладу. 22.11.2023 представниками Управління у телефонному режимі [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] (за довіреністю) було повторно запропоновано пройти санаторно-курортне лікування за профілем захворювання неврологія в санаторно-курортному закладі за їх вибором. Гр. [PERSON] від запропонованого оздоровлення відмовилась, у зв`язку з тим, що має намір оздоровлюватись лише влітку. Письмову заяву про відмову від проходження санаторно-курортного лікування, до Управління надавати категорично відмовилась про що, 22.11.2023 Управлінням відповідно до абз. З п. 11 Порядку складений Акт про відмову від санаторно-курортного лікування (путівки)/ненадання згоди на санаторно-курортне лікування (путівку). 16.07.2024 за № 1027/0/637-24 Управлінням був направлений запит до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної Адміністрації з проханням повідомити, чи були передбачені кошти в державному бюджеті за програмою «Соціальний захист осіб з інвалідністю» в частині санаторно-курортного лікування на 2024 рік. 24.07.2024 Управлінням отримано листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації від 24.07.2024 за № 01-22/05/01/6632, відповідно до якого Департамент повідомив, що згідно з п.3 прикінцевих положень ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» на 2024 рік зупинено фінансування санаторно-курортного лікування осіб з інвалідністю. 21.10.2024 [PERSON] в телефонному режимі було запропоновано пройти [PERSON] санаторно-курортне лікування в санаторно-курортному закладі за їх вибором за рахунок коштів благодійних організацій, на що [PERSON] в черговий раз від запропонованого оздоровлення сина категорично відмовилась. Письмову заяву про відмову в проходженні санаторно-курортного лікування до Управління [PERSON] надавати категорично відмовилась про що, 21.10.2024 за № 1 був складений Акт про відмову від санаторно-курортного лікування (путівки) ненадання згоди на санаторно-курортне лікування (путівку). 21.10.2024 за №10-87/3789/10-24 [PERSON] направлено запрошення терміново з`явитись до Управління для обрання санаторно-курортного закладу, однак, він не з`явився. Тому представник позивача вважає, що позивачем та його представником не доведено протиправність дій відповідача. 17.02.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача зазначила наступне. Вказала, що підставами своїх заперечень відповідач вказує, що ним на виконання рішень судів, якими його було зобов`язано повторно розглянути заяви [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 та 2017 роках, були виконані всі передбачені законом дії, неодноразово запропоновано позивачу вибрати санаторно-лікувальний заклад, однак позивач та його законний представник за довіреністю [PERSON] відмовлялась, до Управління не з`являлись. На підтвердження вказаного відповідач посилається на розпорядження, які були прийняті Управлінням на виконання рішень судів, роз`яснення, які відповідач надавав позивачу щодо дій, які повинен зробити позивач для отримання путівки на лікування, та акти про відмову від санатрон-курортного лікування (путівки). З такими доводами та посиланнями відповідача неможливо погодитись з наступних підстав. Щодо забезпечення [PERSON] санатрон-курортним лікування у 2016р. Відповідача було зобов`язано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019р. у справі №820/148/18 повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016р. Медичні довідки, які підтверджують право [PERSON] на отримання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році, були надані позивачем відповідачу разом із заявою та суду. Право позивача на отримання у 2016р. санаторно-курортного лікування було встановлено рішенням суду та додаткового доказування не потребує. Відповідно до довідок КЗОХ «Харківська міська поліклініка № 24» від 06.09.2016 р. № 1215/89 та від 16.08.2017 р. № 2822/414, позивач потребує санаторно-курортного лікування тільки у супроводі матері - [PERSON] , тобто самостійне перебування на лікуванні є неприпустимим. Відповідач у відзиві посилається на те, що він не має законних підстав забезпечити особу, яка супроводжує позивача відповідною путівкою без лікування. В зв`язку з цим відповідач вимагав від позивача «вирішити з медичним закладом отримання медичного висновку про можливість оздоровлення без супроводу матері або отримати направлення для встановлення інвалідності 1 групи». Такі вимоги відповідача є незаконними та порушують право позивача на отримання санаторно-курортного лікування у супроводі матері. Також відповідач у відзиві зазначив, що з 30.08.2020 по 16.09.2020 [PERSON] перебував на лікуванні у ДП «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води». Відповідач вказує, що Управлінням та [PERSON] було укладено договір №263-20 про компенсацію вартості послуг санаторно-курортного лікування особами з інвалідністю, на підставі якого складено акт приймання-передавання послуг та здійснена оплата послуг вартістю 7740,0грн. Відповідач вважає, що вказаним вище він фактично виконав рішення суду від 29.05.2019р. та оздоровив [PERSON] за 2016 рік. Відповідач підміняє одне лікування іншим та в зв`язку з цим вважає, що ним було виконане рішення суду та проведено оздоровлення позивача за 2016р. Позивач отримав санаторно-курортне лікування у 2020 році на підставі довідки Комунального некомерційного підприємства «Харківська міська поліклініка № 24» Харківської міської ради за формою №3044/107 від 08.07.2020, якою [PERSON] було рекомендоване таке лікування у зв`язку з захворюванням шлунково-кишкового тракту, тоді як у 2016 році [PERSON] рекомендовано лікування в зв`язку з неврологічними захворюваннями, що потребує санаторно-курортного лікування у закладах іншого профілю. Щодо забезпечення [PERSON] санатрон-курортним лікування у 2017р. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі №820/148/18 відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році. Відповідач на виконання цього рішення суду надав позивачу роз`яснення, в яких вимагав від позивача новий медичний висновок про необхідність оздоровлення без супроводжуючої особи, хоча право на оздоровлення позивача у 2017 році також було доведено наданими відповідачу медичними довідками та встановлено судом. Посилання відповідача, зазначені у відзиві, на те, що ним пропонувалось позивачу та його представнику з`явитись до Управління та вибрати путівку, усну відмову представника позивача від санаторно-курортного лікування та складені акти про таку відмову не спростовують невиконання відповідачем рішення суду. Крім зазначеного у позовній заяві, що фактично не спростовано відповідачем у відзиві, також підтверджується діями державного виконавця. Зокрема, на виконання рішення суду, в рамках відкритого виконавчого провадження №56949239, у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем рішення суду, державним виконавцем до Головного управління Національної поліції у Харківській області було направлено повідомлення №56949239 від 18.12.2024р. про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, на письмове звернення представника [PERSON] . Управлінням було відмовлено у виплаті вартості путівки на санаторно-курортне лікування, що підтверджується листом від 26.11.2024р. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач не може дійти згоди з позивачем щодо пори року проходження лікування, у виборі санаторно-курортного закладу та відповідач категорично відмовляється забезпечити позивачу оздоровлення у супроводі матері, як це рекомендовано медичними висновками. Саме через це відповідач повинен був запропонувати позивачу отримати грошову компенсацію, як це було зроблено ним у 2020 році. Оскільки відповідачем вказаного зроблено не було, рішення судів до теперішнього часу не виконані, представник вважає, що вимога про відшкодування позивачу матеріальної шкоди та, відповідно, моральної, є цілком обґрунтованою. Заперечень на відповідь на відзив до суду не надходило. Ухвалою суду від 14.04.2025 провадження у справі закрито, у зв`язку з тим, що такий спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Постановою Харківського апеляційного суду від 15.07.2025 ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 06.08.2025 справу прийнято для продовження розгляду. У зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, фіксування за допомогою технічного звукозаписувального пристрою не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства, що підтверджується витягом із акту МСЕК серії 2-РВ ХАР №022354. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018, справа №820/148/18, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018, позов [PERSON] був задоволений частково, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 по справі №820/148/18 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду 14.03.2018 про повернення позовної заяви [PERSON] в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання позивачеві путівки на санаторно-курортне лікування за період з 2000 по 2016 рік з підстав пропуску строку на звернення до суду з такими позовними вимогами - скасовано, та направлено справу для подовження розгляду до суду першої інстанції. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 по справі №820/148/18 адміністративний позов [PERSON] в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачеві путівки на санаторно-курортне лікування за період з 2000 по 2016 роки залишено без задоволення. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 по справі №820/148/18 апеляційна скарга на рішення суду від 29.11.2018 задоволена частково, рішення скасовано частково, визнано протиправною бездіяльність Управління щодо ненадання [PERSON] , інваліду 2 групи з дитинства, путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році та зобов`язано Управління повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2016 році. На підставі виконавчого листа від 01.08.2018, виданого на підставі рішення суду від 10.04.2018, відкрито виконавче провадження №56949239 від 08.08.2018. На підставі виконавчого листа від 17.06.2020, виданого на підставі постанови апеляційного суду від 29.05.2019, відкрито виконавче провадження №62657229 від 27.07.2020. Довідкою Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 24» від 06.09.2016 р. № 1215/89 [PERSON] рекомендоване оздоровлення в супроводі матері - гр. [PERSON] до санаторіїв Харківської області «Ялинка», «Бермінводи». Довідкою Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 24» від 16.08.2017 р. № 2822/414 за формою № 070/о [PERSON] рекомендовано оздоровлення в супроводі матері [PERSON] згідно з медичними рекомендаціями до санаторію «Бермінводи». 23.07.2018 Управлінням прийнято розпорядження про повторний розгляд заяви [PERSON] щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2017 році до 30.07.2018. 10.06.2019 Управлінням прийнято розпорядження про організацію виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019. 01.10.2020 між ДП «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Управлінням та [PERSON] було укладено договір № 263-20 про компенсацію вартості послуг санаторно-курортного лікування особам з інвалідністю. 01.10.2020 був складений Акт №1164 приймання-передавання послуг санаторно-курортного лікування згідно якого, Управлінням була здійснена оплата послуг з санаторно-курортного лікування [PERSON] вартістю 7740,00 грн. Згідно з листом Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації від 24.07.2024 за № 01-22/05/01/6632, Управлінню повідомлено, що згідно з п.3 прикінцевих положень ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» на 2024 рік зупинено фінансування санаторно-курортного лікування осіб з інвалідністю. Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації від 21.08.2023 за№ 01-18104/5486, повідомлено, що станом на 21.08.2023 за бюджетною програмою КПКВК 2507110 «Соціальний захист осіб з інвалідністю» за напрямком «Санаторно- курортне лікування» кошторисні призначення на 2023 рік відсутні, фінансування за даним напрямком до Харківської області не надходило. Відповідно до актів Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району №1 від 05.10.2023, №2 від 22.11.2023, №1 від 21.10.2024, останнім за телефонним номером законного представника [PERSON] [PERSON] , запропоновано пройти санаторно-курортне лікування за профілеи захворювання неврологія в санаторно-курортному закладі за їх вибором. На що гр. [PERSON] від запропонованого оздоровлення відмовилась, у зв`язку з тим, що має намір проходити оздоровлення лише влітку. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 187 затверджений Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад (із змінами) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)(далі-Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад (із змінами)(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 187, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських рад забезпечують за рахунок коштів державного бюджету безплатними путівками до санаторно-курортних закладів інвалідів усіх категорій за рахунок коштів, передбачених Мінсоцполітики. Також цим пунктом передбачено, що органи соціального захисту населення забезпечують осіб, зазначених в абзаці першому пункту 1 цього Порядку, путівками, пільговим санаторно-курортним лікуванням до санаторно-курортних закладів згідно з медичними рекомендаціями в порядку черговості та виплати компенсації. За рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Соціальний захист осіб з інвалідністю», здійснюється забезпечення путівками, пільговим санаторно-курортним лікуванням та виплата компенсацій. Відповідно до п. 5 Порядку путівки видаються особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, відповідно до медичних рекомендацій з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, в порядку черговості у міру надходження путівок. Для одержання путівки подається заява та медична довідка лікувальної установи за формою № 070/о. Згідно з\~п.\~9\~Порядку інваліди\~загального захворювання\~та інваліди\~з дитинства\~забезпечуються путівками\~строком на\~18-21\~день в\~порядку черговості\~в міру\~надходження путівок.\~Особи з\~інвалідністю із\~захворюваннями нервової\~системи (з\~наслідками травм\~і захворюваннями\~хребта та\~спинного мозку)\~забезпечуються путівками: I і II групи - до санаторіїв (відділень) спінального профілю з лікуванням строком на 35 календарних днів (відповідно до медичних рекомендацій) у порядку черговості. Відповідно до п.11 Порядку, особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I та II групи до санаторіїв (відділень) спінального профілю, путівки не видаються, лише оплачується проїзд (двічі до санаторію і двічі у зворотному напрямку) у транспорті загального користування (залізничному та автомобільному) згідно з поданими проїзними квитками. У разі проїзду залізничним транспортом відшкодовується вартість квитка у плацкартному вагоні. Путівками без лікування забезпечуються особи, що супроводжують виключно тих осіб з інвалідністю I групи, яким шляхом обстеження експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи або медико-соціальною експертною комісією установлено інвалідність (за винятком осіб з інвалідністю з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку, які забезпечуються путівками до санаторіїв (відділень) спінального профілю з лікуванням строком на 35 днів). Відповідно до\~абз.\~4\~п.\~14\~Порядку у разі відмови особи від путівки складається відповідний акт за формою, затвердженою Мінсоцполітики. Згідно з п. 12 Порядку забезпечення путівками, пільговим санаторно- курортним лікуванням або виплата компенсації особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, здійснюється в межах коштів, передбачених на зазначену мету в державному та місцевих бюджетах на поточний рік. Враховуючи вищевикладене, вбачається, що згідно з медичними довідками [PERSON] в оспорюваний позивачем період 2016-2017 рік за формою №070/о, а саме від 06.04.2016 та від 16.08.2017, йому рекомендовано оздоровлення в супроводі матері [PERSON] , неврологічний напрямок лікування. Водночас, оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, беручи до уваги вищезазначені положення закону, Управління не мало законних підстав для забезпечення особи, яка супроводжує [PERSON] (законного представника [PERSON] ) відповідною путівкою без лікування (для чого необхідно наявність в особи 1 групи інвалідності), тоді як відповідно до вищезазначених медичних довідок самостійне перебування [PERSON] у санаторії є неприпустимим. Крім того, чинним законодавством передбачено надання путівки на санаторно-курортне лікування, або їх компенсація, лише в межах фінансування та в межах коштів, передбачених на зазначену мету в державному та місцевих бюджетах на поточний рік. З наданих представником відповідача доказів вбачається, що за програмою «Соціальний захист осіб з інвалідністю» за напрямком «Санаторно- курортне лікування» кошторисні призначення на 2023 рік відсутні, фінансування за даним напрямком до Харківської області не надходило. Також на 2024 рік зупинено фінансування санаторно-курортного лікування осіб з інвалідністю. На телефонні пропозиції Управління законному представнику [PERSON] щодо проходження санаторно-курортного лікування за рахунок благодійних організацій, остання від запропонованого Управлінням оздоровлення сина, [PERSON] , відмовилась, про що складені акти, відповідно до Порядку №187. Окрім цього,\~щодо посилань\~представника позивача\~на те,\~що відповідачем\~не виплачена\~позивачу компенсація\~за путівки\~за 2016\~та 2017\~роки,\~суд зазначає,\~що позивачем\~не доведено,\~що він\~звертався до\~відповідача із\~такими заявами,\~а відповідач,\~в свою\~чергу,\~відмовив позивачу\~у виплаті\~компенсації,\~і така\~відмова була\~оскаржена в передбаченому законом порядку. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у вигляді вартості путівок в розмірі 69\~510 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до положень\~ст. 23 ЦК України\~позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №375/2051/18 (провадження № 61-11639ск19) у позовній заяві\~\~про відшкодування\~\~ моральної\~\~(немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її\~\~заподіяно позивачеві,\~з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір\~шкоди, та\~якими доказами це підтверджується. Разом з тим, позивачем та його представником в позові не обґрунтовано підстав для стягнення моральної шкоди, не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань діями або бездіяльністю відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій або бездіяльності відповідача. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. Таким чином, позов не підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки в позові відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору, такі витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed