Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначила, що 22.10.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №513570-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримала грошові кошти у розмірі 11000 грн і зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. Плата за користування кредитом є фіксованою і становить 1 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» перерахувало кредитні кошти на банківську картку, номер якої вказаний відповідачем при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти у сумі 2260 грн, у зв`язку з чим на час подання позову має непогашену заборгованість в розмірі 35030 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11000 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 16940 грн, суми прострочених платежів по комісії у розмірі 1590 грн, суми заборгованості по штрафам у розмірі 5500 грн. На підставі викладено просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмір 2422,40 грн. Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. 17.07.2025 відповідачем [PERSON] надано відзив на позову заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову ТОВ «Бізнес позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором №513570 від 22.10.2024 у розмірі 35030,00 грн в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначила, що вимоги в частині стягнення з неї суми прострочених платежів по процентах 16940 грн, суми заборгованості по штрафам 5500 грн, суми прострочених за комісією 1590 грн, є необґрунтованими і не може бути задоволена судом, оскільки на час дії воєнного стану та в тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування споживач не буде нести відповідальність перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом, посилаючись на Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Також зазначила, що не ухиляється від сплати по кредиту, однак із тяжким матеріальним становищем оплату по кредиту проводить частково. 22.07.2025\~представником позивача\~Виноградовим Ю.Е.\~надано відповідь\~на відзив,\~в якому\~останній просить\~задовольнити позовні\~вимоги ТОВ\~«Бізнес позика»\~в повному\~обсязі.\~В обґрунтування\~зазначив,\~що під\~час укладання\~кредитного договору\~сторони погодили\~укласти кредитний\~договір з\~використанням інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~дистанційно,\~в електронній\~формі,\~в порядку\~передбаченому Законом\~України «Про\~електронну комерцію». Підписавши кредитний договір сторони узгодили всі умови кредитного договору, а саме розмір кредиту, процентну ставку, комісію за надання кредиту, строк дії кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання договору в електронній формі, на погоджених умовах. Вказав, що зробивши часткову оплату у розмірі 2260 грн з метою виконання умов договору відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Наданий розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Посилання відповідача на важкий майновий стан або введений воєнний стан в Україні не є підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.10.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) №513570-КС-001. Договір підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора. Договір був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно розділу 2 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Строк кредиту 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована. Комісія за надання кредиту - 2200,00 грн. Розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Термін дії договору до 08.04.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 26966,30 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6692,70 процентів. Дата видачі кредиту 22.01.2024. Дата повернення кредиту 08.04.2025. Згідно договору, номер електронного платіжного засобу [PERSON] зазначено № [NUMBER] . Із підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу коштів вбачається, що на підставі платіжної інструкції ТОВ Бізнес позика ТОВ «ПрофітГід» 22.10.2024 було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача [NUMBER] у сумі 11000 грн, емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK, призначення переказу: перерах.коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №513570-КС-001 від 22.10.2024. Згідно інформації АТ КТ «Приватбанк» від 14.08.2025 №20.1.0.0.0/7-250807/60041-БТ, наданої на виконання ухвали суду від 21.07.2025, на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] . З виписки про рух коштів, наданої АТ КТ «Приватбанк», за період з 22.10.2024 по 08.04.2025, вбачається, що на картковий рахунок № [NUMBER] відбулось зарахування переказу 22.10.2024 у розмірі 11000, 00 грн. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 2260 грн та станом на 22.06.2025 має заборгованість у розмірі 35030 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000 грн, суми прострочених платежів по відсотках 16940 грн, суми прострочених платежів по комісії 1590 грн, суми заборгованості по штрафам 5500 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Під час розгляду справи встановлено, що кредитний договір № 513570-КС-001 від 22.10.2024 року містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін, вони підписані сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому частково виконувала його умови, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі. Однак, отримавши від банку кошти в кредит в розмірі 11000 грн, в порушення умов виконання кредитного договору [PERSON] , свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима та комісії належним чином не виконала. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростувала. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісії, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29530 грн, з яких 11000 грн - сума заборгованості за кредитом; 16940 грн - за відсотками, 1590 грн за комісією, законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Стосовно посилань відповідача щодо неможливості погашення кредиту у зв`язку із вторгнення РФ і тяжким матеріальним становищем, суд зазначає таке. 24 лютого 2022року Указом\~Президента №64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України, і діє по цей час. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Законом №2120-ІХ\~від 15.03.2022\~року внесені зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року та такі нарахування підлягають списанню. При цьому зазначені норми не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами. Таке нарахування є правомірним з боку кредитора. Форс-мажорна обставина на яку посилається відповідач, а саме військова агресія російської федерації проти України, не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме - від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Тому правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), які визначені ст. 617 ЦК України, не підлягають застосуванню до зобов`язання, щодо сплати суми боргу, а також процентів річних від простроченої суми. Щодо вимог про стягнення заборгованості по штрафам в розмірі 5500 грн., суд зазначає на таке. Як вбачається розрахунку заборгованості за кредитом, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 22.11.2024 по 28.02.2025 становить 5500 грн. Згідно із п. 18 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента\~України №\~64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідача за ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~відсутні. Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що проценти за порушення грошового зобов`язання, як захід відповідальності, за період включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахована позивачем пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 22.11.2024 по 28.02.2025 стягненню із відповідача не підлягають. За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати банку по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2042,06 грн.

Outcome: partial