Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до [PERSON] (до заміни відповідача - Монастириської міської ради) про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його діда - [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на дві земельні ділянки площею 0,15 га та 0,45 га, які були передані останньому в приватну власність рішенням Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.12.1993 року. Вказану спадщину прийняв син спадкодавця - [PERSON] , оскільки належав до спадкоємців за законом першої черги і вступив у фактичне управління спадковим майном, проте за життя не оформив своїх спадкових прав. Також спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), що перебувала в колективний власності селянської спілки «Україна» с. Бобрівники Монастириського району (теперішнього - Чортківського району) Тернопільської області. [PERSON] не претендувала і не претендує на інше спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька [PERSON] , зокрема й на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, які успадкував після смерті батька її брат [PERSON] , який вступив у фактичне управління спадковим майном, а тому не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини на інше майно. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки, а також житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач прийняв зазначену спадщину, інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовилися. Однак [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] за життя не завершили процедуру приватизації та не зареєстрували право власності на зазначені земельні ділянки. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.03.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Окрім того, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.03.2025 року витребувано в Тернопільського державного нотаріального архіву копію спадкової справи, заведеної Монастириською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] . Окрім того, витребувано в Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Бучацький відділ ДРАЦС) копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.06.2025 року задоволено клопотання представника позивача і замінено неналежного відповідача - Монастириську міську раду на належного відповідача - [PERSON] . Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.08.2025 року задоволено клопотання представника позивача про зміну підстав позову у вказаній цивільній справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання, не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Микулич І. В. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник відповідачки надіслав на адресу суду заяву, в якій вона визнала позовні вимоги в повному обсязі. Окрім того, представник відповідачки просив розглянути справу за їхньої відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками позивача [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією актового запису про народження № 1, складеного 29.01.1954 року Бобрівницькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області, батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту архівного витягу з протоколу 15 сесії 21 скликання Лядської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області відомо, що передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам в кількості до 0,85 га (рішення від 09.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок безоплатно у приватну власність»). Згідно з додатком 3 до вказаного рішення затверджено списки жителів с. Добромишль, яким передано земельні ділянки у приватну власність, зокрема під № 37 вказано [PERSON] , якому передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,66 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - площею 0,06 га і для ведення особистого господарства - площею 0,60 га. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.05.1999 року. Згідно з довідкою № 926 від 27.02.2025 року, виданою виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , невісткою [PERSON] , онуками [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до якого входить земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства, площею 0,60 га, яка передана йому у приватну власність згідно з рішенням Лядської сільської ради від 09.12.1993 року. Вказану спадщину прийняв син спадкодавця [PERSON] , оскільки вступив у фактичне управління спадковим майном після смерті свого батька. [PERSON] підтримував будинок в належному стані, обробляв земельні ділянки, користувався всім спадковим майном. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 119/01-16 від 06.03.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 118 за 2000 рік. Як відомо з матеріалів вищевказаної спадкової справи, копію якої надано Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, 29.02.2000 року донька спадкодавця [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . 29.02.2000 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності селянської спілки «Україна» с. Бобрівники Монастириського району, яке належало померлому [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2020 року, виданим повторно (запис поновлено) Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 05.08.2020 року. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 119/01-16 від 06.03.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 136 за 2013 рік. Як відомо з матеріалів вищевказаної спадкової справи, 17.05.2013 року позивач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] і син спадкодавця [PERSON] 17.05.2013 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Станом на 06.03.2025 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.07.2013 року, яке набрало законної сили 09.08.2013 року, задоволено позов [PERSON] та визнано за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , а саме: житловий будинок із надвірними будівлями, що за адресою: [ADDRESS] . Також, як відомо зі змісту цього рішення, судом встановлено, що позивач [PERSON] був єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, який прийняв спадщину. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 01.12.2023 року, яке набрало законної сили 09.01.2024 року, задоволено позов [PERSON] та визнано за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , а саме на шість земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, як відомо зі змісту цього рішення, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняв. Дружина та син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Поряд з цим, інформаційним листом завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 102/01-16 від 27.02.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність [PERSON] рішенням Лядської сільської ради від 09.12.1993 року, у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не розробив технічну документацію на земельну ділянку та не зареєстрував речове право на неї. Зі змісту інформаційного листа ПП «Землі Придністров`я» № 0877 від 10.03.2025 року відомо, що земельним ділянкам площею 0,1500 га та 0,4500 га, призначеним для ведення особистого селянського господарства, розташованим на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області, які були передані у власність [PERSON] рішенням Лядської сільської ради від 09.12.1993 року, на підставі розробленої технічної документації були присвоєні кадастрові номери 6124289200:03:002:0060 та 6124289200:03:002:0061 відповідно. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3500033202025 від 13.01.2025 року та № НВ-56000094172025 від 22.01.2025 року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,1500 га та 0,4500 га, призначеним для ведення особистого селянського господарства, розташованим на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 04.01.2025 року, присвоєно кадастрові номери 6124289200:03:002:0060 та 6124289200:03:002:0061 відповідно. Інформаційним листом № 189/02-16 від 30.01.2025 року Монастириської міської ради позивачу відмовлено в завершені процедури приватизації, зокрема, в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки площею 0,1500 га та 0,4500 га, призначені для ведення особистого селянського господарства. Так, за результатом розгляду заяви позивача встановлено, що поданими ним документами не підтверджується, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON] . У зв`язку з наведеним позивачу рекомендовано звернутись з відповідною позовною заявою до суду. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року). Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У силу ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В постанові від 20.03.2019 року в справі № 350/67/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації. Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав, зокрема, в постанові від 23.11.2022 року в справі № 752/1229/21. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що дідові позивача [PERSON] рішенням Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.12.1993 року, серед іншого, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,1500 га та 0,4500 га, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території с. Бобрівники Чортківського району Тернопільської області,кадастрові номери 6124289200:03:002:0060 та 6124289200:03:002:0061 відповідно. [PERSON] за життя не завершив процес приватизації та не зареєстрував право власності на зазначені земельні ділянки. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки, прийняв його син - [PERSON] . Відповідачка [PERSON] також є спадкоємцем [PERSON] за законом, спадщину прийняла. Однак [PERSON] визнає позовні вимоги в повному обсязі і не претендує на спірні земельні ділянки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , за законом, спадщину прийняв. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право на завершення процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок у порядку спадкування.

Outcome: approved