Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість: за кредитним договором № 1387003-601 від 24.02.2021 року в розмірі 18901 грн. 49 коп., з якої заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7040 грн. 19 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 50 коп., заборгованість по комісії в розмірі 11860 грн. 80 коп.; за кредитним договором № 601/9455928-CCN від 16.02.2021 року в розмірі 3976 грн. 05 коп., з якої заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2197 грн. 42 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 1778 грн. 63 коп.; за договором позики № 74623674 в розмірі 9119 грн. 58 коп., з якої заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5850 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 3269 грн. 58 коп., а всього 31997 грн. 12 коп., в обґрунтування чого посилається на те, що 24.02.2021 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1387003-601 строком на 365 днів. 15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та позивачем укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, згідно з яким право вимоги за договором № 1387003-601 перейшло до позивача. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 1387003-601 у розмірі 18901 грн. 49 коп. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 601/9455928-CNN від 16.02.2021 року у розмірі 3976 грн. 05 коп. 22.02.2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 74623674, відповідно до якого відповідач отримав позику. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з яким право вимоги до відповідача за договором позики № 74623674 перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 року до договору факторингу № 14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі 9119 грн. 58 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 12.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позові виклав прохання про розгляд справи за його відсутності, в якому в разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова, були направлені копії ухвал про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, а також судові повістки про виклик в судове засідання. Відомості про дату та час судового засідання знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та\~сайті Індустріального\~районного суду\~м.\~Харкова.\~Поштові конверти\~з судовими\~повістками,\~направлені за\~зареєстрованим місце\~проживання відповідача,\~повернуті суду\~засобами поштового\~зв`язку з\~довідкою про\~невручення відповідачу\~рекомендованого листа\~судув зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність відповідача за адресою місця проживання є 06.04.2025 рік, суд вважає, що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. 24.02.2021 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1387003-601 строком на 365 днів. 15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та позивачем укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, згідно з яким право вимоги за договором № 1387003-601 перейшло до позивача. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 1387003-601 у розмірі 18901 грн. 49 коп. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 601/9455928-CNN від 16.02.2021 року у розмірі 3976 грн. 05 коп. 22.02.2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 74623674, відповідно до якого відповідач отримав позику. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з яким право вимоги до відповідача за договором позики № 74623674 перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 року до договору факторингу № 14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі 9119 грн. 58 коп. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації електронного документа може використовуватися електронний підпис.\~\~Накладання ектронного підпису завершується створенням електронного документа.\~\~Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7\~статті 33 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону\~передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:\~\~надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цьогоЗакону;\~\~заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цьогоЗакону;\~\~вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.\~\~Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом статті 12\~цього Закону\~\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:\~\~електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;\~\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;\~\~аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини 1\~статті 638 ЦК України\~між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, між первісними кредитодавцями та позивачем укладений договір факторингу, згідно умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договорами. Договорами факторингу визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договорів, в саме реєстрах прав вимоги. З огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору, а тому до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами. Згідно зі статтею 526\~ЦК України, зобов`язання\~повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1\~ст.1054 ЦК України, кредитодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про\~щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За змістом ч.1 ст. 627\~ЦК України відповідно\~до статті 6 цього\~Кодексу сторони\~є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитними договорами погасив, матеріали справи не містять. Частинами 1,3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved