Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулося до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення 26\~088, 00 грн., з яких: - 8\~000, 00 грн. основна заборгованість; - 18\~088, 00 грн. заборгованість за відсотками. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 27.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 51820, який останнім своєчасно повернутий не був, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. 29.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Селфі Кредит» та позивачем було укладено Договір факторингу № 29022024, відповідно до якого позивач отримав право вимоги за Кредитним договором № 51820, за яким боржником виступає відповідач, та оскільки останній ухиляється від сплати своєї заборгованості, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.06.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова відкрив провадження у справі № 643/10219/25, розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 31.07.2025 року. 31.07.2025 року розгляд справи відкладено на 11.09.2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи. Представник позивача у судове засідання 11.09.2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, позивач вказує, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. 11.09.2025\~року відповідач\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином шляхом\~направлення судових\~повісток через підсистему «Електронний суд». Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності сторін та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України). ІІІ. Встановлені судом обставини. 27.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Селфі Кредит» (Позикодавець) та відповідачем (Споживач) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 51820 (далі Кредитний договір). Пунктом 1.1 Кредитного договору встановлено, що укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. При цьому споживач самостійно за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8\~000, 00 грн. Тип кредиту кредит. Згідно з п. 1.4 Кредитного договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо невиконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або споживач не є учасником Програми лояльності); у межах нового строк кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору (п. п. 1.5, 1.6 Кредитного договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № 53ХХ-ХХХХ-ХХХХ-8192 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1 Кредитного договору). Пунктом 2.2 Кредитного договору визначено, що сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладання цього Договору. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 кредитного договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5 Кредитного договору). Пунктом 3.1 Кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт-факт». 28.10.2021 року ТОВ «Селфі Кредит» уклав із відповідачем Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту № 51820 від 27.09.2021 року (далі Додаткова угода). Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони домовились продовжити строк кредиту на 30 днів, в зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору. На часткову зміну п. 1.4 Договору та Додатку № 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 28.11.2021 року (п. 1.1 Додаткової угоди). Дана Додаткова угода вважається укладеною з моменту її підписання сторонами, з боку Споживача електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/ зазначений в Договорі, та з боку Товариства аналога власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання (п. 7 Додаткової угоди). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1905 від 19.05.2025, на виконання укладеного з ТОВ «Селфі Кредит» договору 27.09.2021 року були перераховані на платіжну картку клієнта грошові кошти в сумі 8\~000, 00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 110951193, призначення платежу зарахування 8\~000, 00 грн. на картку [NUMBER] . 29.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (клієнт) укладено договір факторингу № 29022024. Згідно з п. 1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.02.2024 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 51820, сума заборгованості за основною сумою боргу 8\~000, 00 грн., сума заборгованості за відсотками 18\~088, 00 грн.. Відповідно до Акту прийому-передачі від 29.02.2024 року та Витягу з реєстру Боржників № 2 від 29.02.2024 до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, позивач набув права грошової вимоги за Кредитним договором № 29022024, за яким боржником виступає відповідач, в сумі 26\~088, 00 грн., з яких: 8\~000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~088, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 29022024 від 29.02.2024 року. з якого вбачається, що заборгованість відповідача складає 26\~088, 00 грн., з яких: 8\~000, 00 грн. основний борг; 18\~088, 00 грн. заборгованість за відсотками. ІV. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Після підписання Договору позики у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за Кредитним договором в сумі 26\~088, 00 грн., з яких: 8\~000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~088, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за наданим кредитом у розмірі 26\~088, 00 грн., з яких: 8\~000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18\~088, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки У відповідності до частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 ЦПК України). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved