Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просила: - стягнути з солідарно з відповідачів завдані матеріальні збитки в розмірі 35867,00 грн.; - стягнути відповідачів витрати на професійну правову допомогу, витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн, 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. В обґрунтування позову вказує, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначає, що 19 червня 2024 року вона приїхала з роботи та припаркувала вказаний автомобіль біля будинку, в якому проживає із сім`єю за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 244. Близько 19 год. 40 хв. чоловіку позивачки зателефонували сусіди та повідомили, що з квартири [ADDRESS] викинули тарілку, яка розбила лобове скло на їх автомобілі. Позивач відразу викликала працівників поліції, якими було зібрано первинний матеріал. 15 липня 2024 року за результатами розгляду матеріалу було надано Довідку, у які вказано, що працівники УПП повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому заявником, будь-якої документації про вартість пошкодженого майна надано не було, у зв`язку із чим, встановити розмір завданих матеріальних збитків не вдалося можливим. В результаті розгляду матеріалу було встановлено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У зв`язку із цим, для відшкодування завданих збитків позивачу було рекомендовано звернутися до суду для прийняття рішення в порядку цивільного судочинства. Позивач вказує, що оскільки працівниками поліції не було встановлено хто із вказаних осіб винний у пошкодженні майна, а з довідки дільничного вбачається, що мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , проте, вказана інформація у довідці вказана лише зі слів мешканців квартирі [ADDRESS] , позивач вважає, що особи, які проживають у квартирі [ADDRESS] повинні нести солідарну відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведуть що ця шкода була завдана не з їх вини. Згідно Звіту про оцінку майна «Визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальних збитків, завданих власнику внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] » від 31 липня 2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту, без урахування зносу замінюваних деталей, внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає: 35 867 грн. 00 коп., з ПДВ. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів завдані їй матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп. Також вказує, що витрати з проведення оцінки завданих збитків складають 4 000 грн. Ухвалою суду від 04.12.2024 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачам строк для надання відзиву на позов. Заочним рішенням\~\~суду\~від\~29.01.2025 позовні вимоги задоволені. Стягнуто солідарно зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] завдані матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп. та витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. 05.02.2025 на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 29.01.2025. Ухвалою суду від 25.02.2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня 2025 року по справі № 645/7207/24, провадження № 2/645/641/25 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву, який має відповідати вимогам ст.178,191\~ЦПК України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. 11.03.2025 року до суду надійшов письмовий відзив за підписом [PERSON] та [PERSON] , в якому вказують, що підставі ст. 178 ЦПК України [PERSON] та його родина [PERSON] , як відповідачі у справі не згодні із позовними вимогами, не підтримують їх в повному обсязі та вважають необґрунтованими та безпідставними. В обґрунтування відзиву вказують, що родина [PERSON] тривалий час проживає за адресою: [ADDRESS] в складі: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] зареєстрований за вказаною адресою, однак з 2009 року за вказаною адресою не мешкає, місце перебування не відомо в зв`язку із сімейними обставинами. 19 червня 2024 року [PERSON] та [PERSON] у вказаний в заяві час були відсутні за місцем свого мешкання, перебуваючи на вулиці з собакою. В цей час, [PERSON] перебувала сама вдома. Слід зазначити, що [PERSON] через похилий вік (86 років) самостійно не здатна себе обслуговувати, та потребує постійної уваги з боку родини [PERSON] , викинути тарілку з вікна квартири фізично, самостійно не мала змоги. По прибуттю поліції до квартири родини [PERSON] 19 червня 2024 року [PERSON] надала останнім безперешкодний доступ до квартири та кімнати бабусі [PERSON] для переконання щодо дійсності її похилого віку та нездатності підійматися самостійно з ліжка. Після чого, працівниками поліції були зафіксований на фотозйомку вказаний факт. Будь - яких інших дій працівниками поліції не здійснювалося, письмові пояснення з вказаного приводу у родини [PERSON] не відбиралися. Також, зазначено, що [PERSON] підтверджувала неодноразово працівникам поліції про те, що бабуся [PERSON] , самостійно не харчується, лише за її допомогою, або допомогою її чоловіка [PERSON] . Також вказують, що позивач надала до суду в якості доказу лише довідку дільничного поліції N?2 ХРУП N?2 ГУНП в Харківській області, про те, що працівниками поліції винну особу у вказаній події встановлено не було, винних осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності притягнуто не було, зібраний матеріал списано до архіву ВП. Окрім того, працівниками поліції навіть не встановлено предмет, яким спричинено пошкодження майна. Таким чином, ані працівниками поліції, ані позивачем у справі не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та настанням матеріальної шкоди. 24.03.2025 року до суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні 04.08.2025 року було допитано в якості свідка [PERSON] , [INFO] , який вказав, що є чоловіком позивачки. Зазначив, що 19 червня 2024 року вони разом з позивачкою повернулися додому та припаркували автомобіль - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] біля будинку, в якому проживають за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 244. Вказав, що увечері йому зателефонував сусід на ім`я [PERSON] та повідомив, що з квартири на 14 поверху їх будинку викинули тарілку, яка розбила лобове скло на їх автомобілі, після чого вийшов [PERSON] та забрав тарілку. Позивачем було викликано співробітників поліції та написана відповідна заява. Співробітники поліції піднялися до квартири [ADDRESS] та повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Після чого вони з позивачем піднялися до квартири [ADDRESS] , де [PERSON] повідомила що вони хочуть відшкодувати шкоду добровільно, проте станом на час розгляду справи її не відшкодували. Згідно ч. 2 ст. 90 ЦПК України, якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу. Позивачу судом було роз`яснено вказані положення ЦПК України щодо можливості звернутися із клопотанням про виклик в якості свідка особи, на повідомленнях якого ґрунтувалися показання свідка [PERSON] (вказаного свідком як сусід на ім`я [PERSON] без повідомлення ПІБ особи), проте із відповідним клопотанням позивач не зверталася. Допитана у судовому засіданні 04.08.2025 року в якості свідка [PERSON] , [INFO] , вказала, що проживає за адресою [ADDRESS] . Про обставини того, хто саме та яким чином пошкодив у 19\~червня 2024\~рокулобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] їй невідомо, однак повідомила, що в цей день близько 16:00-17:00 години вона гуляла на вулиці зі своєю собакою, де зустріла [PERSON] та [PERSON] які також були на вулиці з собакою. У судовому засідання 18.09.2025 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні 18.09.2025 року заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні. Інші сторони у судове засідання не прибули про розгляд справи повідомлялися. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу належить транспортний\~засіб марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується наявної в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивач вказує, що 19 червня 2024 року приїхала з роботи та припаркувала вказаний автомобіль біля будинку, в якому проживає із сім`єю за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 244. Близько 19 год. 40 хв. її чоловіку зателефонували сусіди та повідомили, що з квартири [ADDRESS] викинули тарілку, яка розбила лобове скло на їх автомобілі. Позивач відразу викликала працівників поліції, якими було зібрано первинний матеріал. 15 липня 2024 року ДОП відділу поліції №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Гонтар М.С. складено Довідку, яка була погоджена Т.в.о Начальника сектору превенції ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Дмитро Татаровим та начальником відділу поліції №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Сергієм Волобуєвим (а.с. 9). Згідно вказаної довідки зазначено, що 19 червня 2024 року до відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , тел. [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] про те, що сусіди з квартири [ADDRESS] скинули тарілку та пошкодили лобове скло її автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований біля будинку за адресою: м.Харків, Салтівське шосе, 244. Працівники УПП повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому заявником, будь-якої документації про вартість пошкодженого майна надано не було, у зв`язку із чим, встановити розмір завданих матеріальних збитків не вдалося можливим. В результаті розгляду матеріалу було встановлено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У зв`язку із цим, для відшкодування завданих збитків, рекомендовано звернутися до суду для прийняття рішення в порядку цивільного судочинства. Об`єктивної інформації, яка б свідчила про те, що за фактом пошкодження лобового скла автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований біля будинку за адресою: [ADDRESS] було порушене діюче законодавство, передбачене КУпАП та КК України, отримано не було. На підставі викладеного, було вирішено вважати матеріал розглянутим та списати його до архіву ВП. Позивачем 19.06.2024 укладено договір із суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] про надання послуг з оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля (а.с. 46) Згідно Звіту про оцінку майна від 31.07.2024 року, вартість відновлювального ремонту, без урахування зносу замінюваних деталей, внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає: 35 867 грн. 00 коп., з ПДВ (а.с. 10-45) Вартість послуг з оціночної діяльності склала 4000 грн. та сплачена позивачем (а.с. 47-48). Позивач вказує, що оскільки працівниками поліції не було встановлено хто із вказаних осіб винний у пошкодженні майна, а з довідки дільничного вбачається, що мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , проте, вказана інформація у довідці вказана лише зі слів мешканців квартирі [ADDRESS] , на її думку усі особи, які проживають у квартирі [ADDRESS] повинні нести солідарну відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведуть що ця шкода була завдана не з їх вини. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів завдані їй матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп., а також витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн, 00 коп. та зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України). У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). За змістом вказаної норми, за загальним правилом: 1) в повному обсязі; 2) особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 242/4773/17 міститься наступний висновок: цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона с юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі №369/8038/17 (провадження № 61-1857св19). Згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була завдана шкода внаслідок пошкодження її автомобіля, що підтверджується наданими нею доказами. Так, згідно наданими позивачем матеріалами ІКС ІПНП №8056 від 19.06.2024 року (а.с. 171-174), зокрема, довідки ДОП відділу поліції №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Гонтар М.С. від 15.07.2024 року, яка була погоджена Т.в.о Начальника сектору превенції ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Дмитро Татаровим та начальником відділу поліції №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Сергієм Волобуєвим, зазначено, що 19 червня 2024 року до відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , тел. [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] про те, що сусіди з квартири [ADDRESS] скинули тарілку та пошкодили лобове скло її автомобіля. Працівники УПП повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно. В подальшому заявником, будь-якої документації про вартість пошкодженого майна надано не було, у зв`язку із чим, встановити розмір завданих матеріальних збитків не вдалося можливим. В результаті розгляду матеріалу було встановлено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У зв`язку із цим, для відшкодування завданих збитків, рекомендовано звернутися до суду для прийняття рішення в порядку цивільного судочинства. Об`єктивної інформації, яка б свідчила про те, що за вказаною адресою було порушено діюче законодавство передбачене КК України, отримано не було. На підставі викладеного, було вирішено вважати матеріал розглянутим та списати його до архіву ВП. Відповідачами не надано доказів які б спростовували встановлені у матеріалах ІКС ІПНП №8056 від 19.06.2024 року обставини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведення наданими доказами вини [PERSON] у спричиненні шкоди. Розмір матеріальної шкоди в результаті пошкодження склав 35867 грн. 00 коп., що підтверджується звітом про оцінку майна від 31.07.2024 року. Іншого (альтернативного) розрахунку відповідачами не надано, із клопотаннями про проведення відповідних судових експертиз не заявлялось, інших належних та допустимих доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди не надано. При цьому, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо наявності у інших відповідачів - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , обов`язку відшкодувати шкоду завдану [PERSON] , а також враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини щодо відсутності [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] під час того, як [PERSON] викинула тарілку у вікно, що підтверджено показами свідка [PERSON] , а також не проживання [PERSON] у вказаній квартирі, що підтверджено відповіддю начальника ВП№2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 04.04.2025 року (а.с. 137), суд не вбачає підстав для покладання на них солідарної відповідальності перед позивачкою за спричинену шкоду. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Саме такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц (провадження № 61-28098св18). Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача завданих матеріальних збитків в розмірі 35867 грн. 00 коп. Позовні вимоги про покладання солідарної відповідальності на інших відповідачів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджено, що звертаючись до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією (а.с.1) Також, позивачем було понесено витрати на послуги з оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 4000 грн., на підтвердження чого надано копії договору, акту прийому-передачі робіт, довідки про вартість послуг та квитанції (а.с. 46-48). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи наведене, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а також витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial