Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки та житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину. Позивач отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, але нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивач не надав нотаріусу правовстановлюючих документів про належність будинку на праві власності спадкодавцю. При цьому вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі відповідних даних погосподарських книг. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову та визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок та допоміжні будівлі і споруди. Представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, оскільки відповідно до даних спадкової справи після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті останнього, є позивач [PERSON] , що відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов`язки сторін, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи (копію державного акту на право власності на земельну ділянку; копію висновку про вартість будинку від 28.04.2025 року; копію довідки КП «Баштанське РБТІ» від 18.10.2022 року; копію довідки Новопавлівського старостинського округу Баштанської міської ради від 20.11.2023 року №17; копію довідки Новопавлівського старостинського округу Баштанської міської ради від 14.11.2023 року №16/17.03-12; копію Інформації з Державного реєстру речових прав від 28.05.2025 року; копію погосподарських книг; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2023 року; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.03.2025 року №468/2793/23; копію свідоцтва про одруження; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію технічного паспорту на будинок; копію спадкової справи №118/2022 після смерті [PERSON] ), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки та житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, але нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивач не надав нотаріусу правовстановлюючих документів про належність будинку на праві власності спадкодавцю.. При цьому згідно з відомостями погосподарських книг с. Новопавлівка Баштанського району за 1971-2021 роки житловий будинок по [ADDRESS] числиться за [PERSON] . Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1268; 1269 ч.1; 1270 ч.1 ЦК України, зі змісту яких слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Крім того в даному випадку погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За такого та у зв`язку з тим, що відповідач визнає позовні вимоги та таке визнання не суперечить вимогам закону, матеріалам справи та не порушує прав інших осіб позов підлягає задоволенню. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за такого позивачу з державного бюджету має бути повернуто 624 грн. 80 коп. . Враховуючи викладене та

Outcome: approved