Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Харківській області, в якому просила: стягнути на користь держави із відповідача штраф у розмірі 1514000,00 грн за умисну відмову від виконання судового рішення у справі №953/2021/25; стягнути із відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань; зобов`язати відповідача виконати судове рішення у справі №953/2021/25 у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на день звернення до суду відповідач умисно не виконує судове рішення у справі №953/2021/25 від 06 березня 2025 року, яким зобов`язано уповноважену особу ГУНП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 10.11.2024. Така бездіяльність посадової особи відповідача є скоєнням злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, за яке передбачена відповідальність у виді штрафу у розмірі від 750 до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відтак, сума штрафу у розмірі 1514000,00 грн підлягає стягненню на користь держави із винної особи начальника ГУНП в Харківській області. Окрім того, протиправними діями відповідача щодо умисної відмови від виконання судового рішення у справі №953/2021/25 позивачу спричинено моральну шкоду у виді душевних страждань, оскільки позивач особисто вимушена звертатися до суду із заявами про зобов`язання виконання відповідачем функціональних обов`язків. Відповідно до відзиву на заявлений позов, представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначила, що позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди. Ухвала Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року у справі № 953/2021/25 була отримана ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області 17.03.2025 та виконана 18.03.2025 шляхом внесення відомостей до ЄРДР. Розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025226220000139 від 18.03.2025 за ч. 1 ст. 358 КК України. Третьою особою Державною казначейською службою України подана заява від 16.04.2025, згідно із якою заперечила щодо задоволення заявлених позовних вимог. Матеріали позову не містять доказів, якими підтверджується моральні страждання та інші негативні наслідки для позивача з обставин зазначених у позові. Відсутній розрахунок. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2025 відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 за ініціативою суду до участі в справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а саме: Державну казначейську службу України. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.05.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Київського районного суду від 12.09.2025 провадження у справі в частині стягнення на користь держави із відповідача штрафу у розмірі 1514000,00 грн та зобов`язання відповідача виконати судове рішення у справі №953/2021/25 закрито у зв`язку з непідсудністю вимог в порядку цивільного судочинства. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв просила здійснити розгляд справи за її відсутності, задовільнити заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Представником відповідача подана заява про розгляд справи за її відсутності, позиція відповідача викладена у відзив, підтримує її в повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до заяви від 16.04.2025 представник третьої особи Пузіков В.А. просив проводити розгляд справи за відсутності представника Казначейства. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Слідчою суддею Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. в порядку ст. 303 КПК України розглянута скарга [PERSON] на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Харківській області, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення. Ухвалою суду від 06 березня 2025 року у справі № 953/2021/25 (н/п 1-кс/953/1757/25) скарга позивача задоволена. Зобов`язану уповноважену особу ГУНП в Харківській області, визначеного у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2025 до ЄРДР внесено відомості за кваліфікацією за ч.1 ст. 358 КК України, відповідно до яких 17.03.2025 до ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Київського районного суду м. Харкова у справі 953/2021/25 (н/п 1-кс/953/1757/25) від 06.03.2025 про те, що 10.11.2024 [PERSON] подано заяву за фактом підробки договору про надання послуг, яке на її думку було здійснено працівниками КП «Харківводоканал». 19.03.2025 на електрону адресу позивача спрямоване повідомлення про початок досудового розслідування за вих. №6186/119-19/1925, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення за вказаним фактом внесено дізнавачем СД ВП №2 Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Інною Харун до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025226220000139 від 18.03.2025. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою статті 1176 ЦК України. В цій справі позивач обґрунтовує спричинення моральної шкоди невиконанням судового рішення у справі №953/2021/25 (н/п 1-кс/953/1757/25), а тому відсутні підстави для застосування положень частини першої статті 1176 ЦК України, внаслідок чого підняють застосуванню загальні положення. Виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу), обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) відповідача у виді відшкодування шкоди, є встановлення протиправності в діях відповідача. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.2 ч. 1 ст. 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд зауважує, право на компенсацію моральної шкоди виникає не автоматично при вчиненні заподіювачем шкоди будь-яких неправомірних діянь, а за умови доведення особою, в чому саме полягають моральні страждання і які втрати немайнового характеру вони спричинили. Позивач зазначає, що неправомірні дії ГУ НП України нанесли їй шкоду у вигляді душевних страждань, внаслідок невиконання судового рішення у справі №953/2021/25 (н/п 1-кс/953/1757/25). Водночас, позивачем не надведено та не надано доказів наявності душевних страждань, внаслідок неправомірних дій відповідачів та в чому саме вони полягали, і які втрати немайнового характеру вони спричинили. З наданих суду документів, вбачається, що ухвала Київського районного суду від 06.03.2025 про внесення відомостей до ЄРДР за заявою [PERSON] була виконана. Відомості внесені 18.03.2025 після отримання ухвали 17.03.2025, розпочате досудове розслідування, про що [PERSON] була повідомлена. Отже позивачем не доведено наявність моральної шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, а тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed