Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту розірвання шлюбу. Свої вимоги аргументує тим, що 26 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим, про що складено відповідний актовий запис №878. Після окупації Криму заявниця певний час продовжувала проживати в належній їй на праві особистої власності квартирі, але потім виїхала на територію материкової України. У 2018 році з причини різних поглядів на життя її чоловіком був поданий позов до суду про розірвання шлюбу. В грудні місяці 2018 року заявниця отримала (засобами електронного зв`язку) від колишнього чоловіка інформацію про те, що «рішенням» т.зв. мирового судді судової дільниці №51 Керченського судового району Республіки Крим від 27.11.2018 року шлюб між ними було припинено 29.12.2018 року. У дописі до свого електронного повідомлення колишній чоловік заявниці повідомив, що з набранням законної сили цього «судового рішення» він вже отримав свідоцтво про розірвання шлюбу, виданого органом на тимчасово окупованій території України. В подальшому заявниця також отримала оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 квітня 2021 року серії [NUMBER] . в якому зазначено, що на підставі рішення мирового судді судової дільниці №51 Керченського судового району Республіки Крим від 27.11.2018 року Керченським міським відділом актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 06 вересня 2019 року, про що вчинений запис №130199910001100380005. Після розірвання шлюбу заявниця продала належне їй майно в Автономній Республіці Крим та переїхала на територію материкової України. На даний час вона має статус внутрішньо переміщеної особи із місцем проживання в [ADDRESS] . Заявник зазначає, що звернення до суду з указаною заявою має для неї юридичне значення, оскільки відповідне рішення суду дозволить провести державну реєстрацію розірвання шлюбу з громадянином [PERSON] та зареєструвати новий шлюб із чоловіком, з яким проживає у фактичних шлюбних відносинах. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 18 вересня 2025 року. У судове засідання заявник та її представник не з`явились. Згідно письмової заяви представника просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання також не з`явився, але надав заяву в якій просить розглянути справу без участі представника Відділу та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] народилась [INFO] , в місті Керч, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 1990 року (а.с.14). Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав від 21.10.2010 за №27728520, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2010 (а.с.17). Відповідно до копії повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 травня 2014 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №878. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 09 квітня 2021 року, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано на підставі рішення мирового судді від 27 листопада 2018 року, Судова дільниця №51 Керченського судового району Республіки Крим (а.с.16). Станом на час розгляду справи судом [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території АР Крим (Україна) і ця обставина ніким не оспорюється. За змістом статей 15 і 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 5\~ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Частинами третьою-четвертою статті 49\~ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Згідно ч.3 ст.\~9\~вказаного Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.\~6\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Згідно ч.4 ст.\~6\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги та за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації шлюбу. Із заявою про порушення справи можуть звернутись особи, для яких наявність факту реєстрації шлюбу може продовжувати юридичні наслідки. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№5\~«Про судову\~практику про\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Звертаючись до суду з указаною заявою, заявник зазначав, що позбавлений можливості зареєструвати розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки на території України не визнаються рішення квазісудових органів, що створені окупаційною владою рф на території тимчасового окупованої Автономної Республіки Крим (Україна). При розгляді цієї справи суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справах Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Враховуючи, що заявником надано докази про розірвання 06 вересня 2019 року шлюбу між нею та [PERSON] на тимчасово окупованій території України, і заявник не має іншого способу встановлення такого факту, то факт розірвання шлюбу підлягає встановленню в порядку окремого провадження, що дозволить заявнику здійснити реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану на території України. Водночас суд зауважує, що встановлення вказаного юридичного факту не свідчить про легітимізацію квазісудових органів на території Автономної Республіки Крим (Україна), а рішення суду про встановлення юридичного факту розірвання шлюбу не замінює собою документів, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, а є лише підставою для їх одержання.

Outcome: approved