Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У провадження суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 28 серпня 2021 року, зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1316. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем 28 серпня 2021 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з Позивачем. Спору з Відповідачем про місце проживання дітей не має. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність між подружжям спільних інтересів, розбіжність у поглядах на сімейне життя. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. У зв`язку з викладеним, подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому позивач наполягає на його розірванні. Після припинення шлюбу позивач просила залишити за нею шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином. 16 вересня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача - [PERSON] , у якій вона просила розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.(а.с.29). Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. 15 серпня 2025 року на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи без його присутності. (а.с.25). Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 серпня 2021 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1316, свідоцтво серії [NUMBER] від 28 серпня 2021 року (а.с.16). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом №742 (а.с. 14), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом №1498 (а.с.15). Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, кожен живе окремим життям. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а отже шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Окрім того позивач просила стягнути з відповідача 50 % понесених нею судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. Відповідно до ст. ст. 12 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved