Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] народилася у м. Носівка. Її батьки [PERSON] і [PERSON] перебували на той час у цивільному шлюбі. У 2012 році [PERSON] пішла з їхньої родини, залишивши дочку на батька [PERSON] і бабусю [PERSON] . Позивач чекала на повернення мами, але вона пішла з її життя назавжди. [PERSON] з 2012 року жодного разу не поцікавилась життям дитини, не відвідувала ні вдома, ні в дитячому садочку, ні в школі, ні в лікарні. Відповідач ніколи не піклувалась і не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не проявляє зацікавленості у її подальшій долі. Вона взагалі не спілкується з [PERSON] , не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не сприяє наданню доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дитина жодного разу не отримала від [PERSON] привітання, не кажучи вже про подарунок, на день народження. Відповідач ніколи не надавала і не надає ніякої матеріальної допомоги. Дочка завжди була і залишається на повному утриманні батька [PERSON] . Її вихованням, здоров`ям, освітою і взагалі життям опікувались батько (який і продовжує це робити) і бабуся [PERSON] , яка померла. [PERSON] фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Позивач звернулася до органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області із проханням позбавити [PERSON] батьківських прав. Після проведеної ретельної перевірки зазначених нею фактів і обстеження умов проживання їхньої родини виконкомом Носівської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування Носівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] . Крім того, [PERSON] у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Носівської міської ради написала заяву, в якій просить розглянути питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] без її участі. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. 1 вересня 2024 року [PERSON] стала студенткою Ніжинського професійного аграрного ліцею Чернігівської області, рівень фінансових витрат на її утримання збільшився. Відповідач інших неповнолітніх дітей або утриманців не має, вона є працездатною, стан її здоров`я дозволяє працювати, а тому вона може сплачувати аліменти. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 грудня 2024 року. Протокольною ухвалою суду від 17 грудня 2024 року відкладено підготовче судове засідання до 26 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача. 26 лютого 2025 року справа не розглядалася у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ляшка Р.С. у відпустці. Підготовче судове засідання відкладено до 26 березня 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подала. У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування Носівської міської ради Романець О.М. позовні вимоги\~підтримала,\~просила їх\~задовольнити.\~У судове засідання 17 вересня 2025 року остання не з`явилася, на електронну пошту суду надіслала заяву у якій просить розглянути справу без участі представника третьої особи,органу опіки та піклування Носівської міської ради. Суд не ухвалює заочне рішення у справі, оскільки відсутня згода сторони позивача на ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 07 листопада 2017, актовий запис № 37 (а.с. 8). З Витягу № 3435 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19 серпня 2024 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до\~копії акта\~обстеження умов\~проживання від\~18\~липня 2024\~року за\~адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Санітарно-гігієнічні\~умови потребують покращення. [PERSON] має окрему кімнату, ліжко, куточок для виконання уроків, одягом, взуттям продуктами харчування забезпечена. Згідно з копією довідки ДНЗ «НПАЛЧО» ІІ рівня атестації від 05 вересня 2024 року № 288 [PERSON] навчається за професією «Монтажник гіпсокартонних конструкцій, штукатур, лицювальник-плиточник» з 02.09.2024 по 25.06.2027 за денною формаю навчання, регіонального замовлення (а.с. 21). У судовому засіданні встановлено, що за час здобування дошкільної освіти у Носівському ДНЗ № 1 «Барвінок» комбінованого типу Носівської міської ради Чернігівської області та за час навчання у Носівському ліцеї № 5 Носівської міської ради Чернігівської області [PERSON] батько приділяв належну увагу вихованню доньки, мати участі у вихованні дитини не приймала. [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за\~ч.1,2 ст.\~184\~КУпАП (не виконання батьківських обов`язків), що підтверджується копіями постанов Носівського районного суду Чернігівської області від 09 квітня, 17 червня 2024 року (а.с.14-16). Згідно копії\~Висновку органу\~опіки та\~піклування Носівської\~міської ради\~Чернігівської області,\~який затверджений\~рішенням виконавчого\~комітету Носівської\~міської ради\~Чернігівської області\~від 08\~серпня 2024\~року №\~1334,\~вбачається,\~що органом\~опіки та\~піклування Носівської\~міської ради\~Чернігівської області\~установлено про\~доцільність позбавлення\~батьківських прав\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відносно її\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини (а.с. 17, 18). Рішенням виконавчого\~комітету Носівської\~міської ради\~Чернігівської області\~№ 1334\~від 08\~серпня 2024\~року про\~затвердження висновку\~про доцільність\~позбавлення батьківських\~прав вирішено:\~затвердити висновок\~органу опіки\~та піклування\~про доцільність\~позбавлення батьківських\~прав [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відносно її\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] (а. с. 19). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких\~надана Верховною\~Радою України;\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст.150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4\~ст.\~155\~СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини,виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2024 року у справі №\~206/1513/23, від 02 жовтня 2024 року у справі № 2-5679/11, від 19 лютого 2025 року у справі № 182/3090/22. Оцінюючи у сукупності докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки матеріали справи не містять жодного ґрунтовного доказу належного виконання матірю свої батьківських обовязків відносно дочки. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до\~ст. 165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки, відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан її здоровя, забезпечення, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Щодо вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. За правилами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, відомості про розмір та джерела доходів відповідача відсутній, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 жовтня 2024 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги інтереси дитини, та те, що обґрунтування позову належними доказами відповідачем не спростовані, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави.

Outcome: approved