Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася представник [PERSON] адвокат Гладюк Т.В., в якій просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис № 1258), а також судові витрати пв`язані зі сплатою судового збору та витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18 вересня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис № 1258). Від зазначеного шлюбу мають одну спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, різні життєві цінності, які є перешкодою для побудови сім`ї. Вони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Вказує, що підстави для примирення відсутні, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Стверджує про відсутність іншого позову (позовів) до відповідача з цим самим предметом та з цих самих підстав. Позивач, посилаючись на норми права, які містяться в ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, просила шлюб між ними розірвати. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р. 23 липня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла відповідь № 1595392 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача адвоката Костюченка С.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, однак просить суд відмовити у задоволенні вимоги позивача в частині стягнення судових витрат у розмірі 8 000 грн. 00 коп., натомість просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп. Від представника позивача адвоката Гладюк Т.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні вимоги відповідача в частині стягнення судових витрат у розмірі 10 000 грн. 00 коп., натомість просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн 00 коп. У запереченнях на відповідь на відзив, поданих представником відповідача адвокатом Костюченком С.А., відповідач зазначає про незгоду із заявленими вимогами позивача щодо стягнення судових витрат у сумі 8 000 грн 00 коп. та просить суд, відмовити у задоволенні позовної вимоги в цій частині; стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп. на користь відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому у органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі та між ними існують сімейні правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 18 вересня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис № 1258) (а.с. 8). Від зазначеного шлюбу мають одну спільну повнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 11 грудня 2006 року. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до\~ч. 1 ст. 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення ч. 3\~ст. 56 СК України\~передбачають право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~СК України передбачає, що з метою встановлення підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішення спору по суті суд враховує, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд встановив, що сторони разом не проживають, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. Суд бере до уваги, що позивач бажає розірвати шлюб, оскільки збереження шлюбу\~суперечить її\~волевиявленню,\~а відповідач\~також не\~заперечує щодо\~подальшого збереження\~шлюбу. Між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання та пов`язаність спільним побутом. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, у зв`язку із чим, визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів для примирення. Розірвання шлюбу не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою\~для його розірвання. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд роз`яснює сторонам, що згідно з ч. 3 ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. Щодо заявлених сторонами вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на надання правничої допомоги у розмірі 8 000 грн 00 коп., у той час як відповідач просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн 00 коп. Разом із тим, жодна із сторін не надала належних та допустимих доказів, що підтверджують фактичне понесення зазначених витрат, зокрема договорів про надання правничої допомоги, актів виконаних робіт або платіжних документів. Водночас суд враховує реальність адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оцінюючи співмірність заявлених витрат із характером справи, її складністю та обсягом виконаної представниками роботи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх стягнення та недоцільність покладення витрат на будь-яку зі сторін. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved