Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У червні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Служби у справах дітей Снігурівської міської ради, третя особа Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства, в обґрунтування якого посилається на те, що з 2010 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила сина, [PERSON] , згідно запису в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матір`ю була записана [PERSON] , батьком [PERSON] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрацій народжень було вчинено відповідно до частини першої ст.135 СК України. Позивач з моменту народження сина володів інформацією, що він є біологічним батьком дитини. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері, [PERSON] фактично отримала статус сироти, так як батьківство [PERSON] документально не підтверджено. 25 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГенКод Діагностик» за результатами проведення ДНК аналізу зразків буквального епітелію було надано висновок про біологічне батьківство №MGU2022, відповідно до якого встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999%. У зв`язку з наведеним, просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , який народився [INFO] , та внести зміни до актового запису №49 про народження [PERSON] , складеного 08 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, зазначивши у графі «Відомості про батька»: [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Юріївка, Баштанського (Снігурівського) району, Миколаївської області, та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 16 червня 2025 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та постановила розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.25/. Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 28 липня 2025 року закрив підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду /а.с.41/. Позиції учасників справи Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити, судові витрати просив залишити за ним. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечень не мають. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, надали суду заяву у якій просили про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечували, при ухваленні рішення просили врахувати правову позицію на позовну заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, зазначає таке. Суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 квітня 2014 року, [PERSON] народився [INFO] , про що 08 квітня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївської області складено відповідний актовий запис №49. У графі «Мати» записана [PERSON] , у графі «Батько» - [PERSON] /а.с.9/. Згідно листа Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №325/33.4-80 від 18.04.2025, встановлено, що [PERSON] видати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян на [PERSON] , [INFO] , не має можливості, так як не підтверджується факт встановлення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 березня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 28 березня 2025 року складено відповідний актовий запис №128 /а.с.10/. Відповідно до довідки Снігурівського ліцею Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області №225/01-25 від 29.04.2025, встановлено, що учень 5-Б класу [PERSON] регулярно відвідує синхронні уроки у школі, виконує завдання, є активним учасником онлайн-заходів. Батько хлопця, [PERSON] , спілкується з класним керівником, цікавиться шкільним життям дитини /а.с.7/. Згідно висновку про біологічне батьківство №MGU2022 від 26 травня 2025 року (лабараторний аналіз №HID25-002028, номер заключення №HID25-002028/C1F1), біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено. Ґрунтуючись на результатах, отриманих при аналізі нижчезазначених 23 генетичних систем (локусів), біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » не може бути виключено, оскільки у них виявлено збіг алелів по всім [NUMBER] інформативним локусам. Величина Комбінованого Індексу Батьківства (СРІ) 8\~514\~504 є продуктом величини індексу Батьківства (РІ) по кожному проаналізованому локусу і свідчить про те, що отримані генетичні дані в 8\~514\~504 разів більш ймовірні, якщо донор зразка маркованого « [PERSON] », а не випадково взятий чоловік тієї ж самої етнічної групи, є біологічним батьком донора зразка маркованого « [PERSON] ». Вважаючи апріорну ймовірність батьківства рівною 50%, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99998826% /а.с.11-12/. Суду надано фотознімки на яких зображений [PERSON] з дитиною /а.с.19-20/. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Статтею 51 Конституції України,\~частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Положеннями статей 125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою. Так, згідно із ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст.135 СК України). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК України. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18. У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Європейський Суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти російської федерації», Kalachevav. russia, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно матеріалів справи, на момент народження дитини [PERSON] , [INFO] , позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відомості про батька записані за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Також суд встановив, що мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Згідно висновку про біологічне батьківство №MGU2022 від 26 травня 2025 року\~встановлено, що позивач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , вірогідність цього складає не менше 99,99998826%. Тож, з огляду на висновок про біологічне батьківство та інші обставини справи, суд приходить до беззаперечного висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком [PERSON] , [INFO] . За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст.126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, позовні є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved