Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник ТзОВ «Нафтогаз Тепло» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, плати за абонентське обслуговування в розмірі 10502.91 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 19 листопада 2019 №1119 ТзОВ «Нафтогаз тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області. Рішенням Виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 20 листопада 2019 року №325 ТОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. [PERSON] є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає ТОВ «Нафтогаз Тепло», оскільки її житлове приміщення знаходиться у багатоповерховому житловому будинку, приєднаному до системи централізованого постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Квартира [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відокремлена від системи централізованого опалення. Житловий будинок [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки MULTICAL, заводський № 69953184. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актом опломбування/розпломбування приладу комерційного обліку теплової енергії №226 від 06 серпня 2020 року. Постановою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року по справі № 311/3489/18 визначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування. Разом з тим, [PERSON] не оплачувала послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого за період з 01 листопада 2020 року по 30 квітня 2025 року в неї утворилась заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло», що становить 10502.91 грн., з них 6256.62 грн - за послугу з постачання теплової енергії, 1247.62 грн за абонентське обслуговування постачання гарячої води, 1436.12 грн за абонентське обслуговування постачання теплової енергії, 1269.28 грн інфляційне збільшення та 293.27 грн 3% річних. ТОВ «Нафтогаз Тепло» було вжито заходів досудового врегулювання спору, зокрема шляхом надіслання вимоги про сплату заборгованості від 29 квітня 2025 року №126/1.12/3-1-308.\~На час подання позовної заяви відповідач не сплатила заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, тому позивач змушений звернутися до суду для примусового стягнення коштів з відповідача. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача ТзОВ «Нафтогаз Тепло» не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В\~судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася належним чином,\~а саме шляхом надіслання судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення.\~ Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явилася, не повідомила причини неявки, не подала відзиву, а також представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Згідно з\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області №1119 від 19 листопада 2019 року визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем комунальних послуг з теплової енергії та гарячої води, які надає ТОВ «Нафтогаз Тепло». Відповідно до акту обстеження від 17 листопада 2022 року в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 3-х кімнат, наявні 2 стояки, ГВП лічильника немає, труби ізольовані. Водночас, житловий будинок [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки MULTICAL 602, заводський № 69953184. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується актом опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії від 02 жовтня 2023 року. 28 листопада 2019 року, 23 жовтня 2020 року, 14 жовтня 2021 року, 07 листопада 2022 року, 27 жовтня 2023 року, 31 жовтня 2024 року представниками ТОВ «Нафтогаз Тепло» було складено акти про те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , забезпечено послугами з постачання теплової енергії. Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 листопада 2019 року до 30 квітня 2025 року заборгованість складає 6552.77 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року до 30 квітня 2025 року заборгованість складає 1436.12 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості 3% річних, інфляційної складової складає 1269,28 грн. ТзОВ «Нафтогаз Тепло» 29.04.2025 року скеровувало [PERSON] вимогу про сплату заборгованості та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення коштів на адресу. Відповідно до ст.17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ч.4 ст.10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії здійснюється згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, яка встановлює порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі/будинку послуг, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Пунктом 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету міністрів України 21 серпня 2019 року (далі Правила) передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляються між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Крім того, відповідно до п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачания (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Відповідно до п. 45 Правил надання послуг з постачання теплової енергії індивідуальний споживач зобов`язаний в тому числі у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). У постанові від 26.09.2018 року у справі №703/58/16-ц Верховний Суд зазначив, що оскільки житло сторони у справі знаходиться у багатоквартирному будинку, то вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. Постановою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18 визначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування. Водночас, як встановив суд, [PERSON] належно не оплачує послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого за період з 01 листопада 2020 року до 30 квітня 2025 року в неї на час подання позовної заяви утворилась заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло», що становить 10502.91 грн. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Плата за абонентське обслуговування це - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (y paзi їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. За період з 01 листопада 2020 року до 30 квітня 2025 року у споживача на час подання позовної заяви утворилася заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у сумі 10502.91 грн, за яких: 6256.62 грн заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, 1436.12 грн заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії, 1247.62 грн заборгованість за абонентське обслуговування постачання гарячої води, 1269.28 грн інфляційне збільшення та 293.27 грн 3% річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2\~ст.382 ЦК України\~усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, чим спричинила заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у сумі 10502.91 грн. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки такі відповідачем не спростовано. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Таким чином, оскільки житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] , повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Відповідач зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими співвласниками квартир, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп, сплачений останнім при подачі позовної заяви, в розмірі, встановленому ст.4 Закону України "Про судовий збір". Таким чином вимоги про стягнення судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved