Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 23 вересня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що останній систематично зловживає спиртними напоями і між ними постійно почали виникати різного роду непорозуміння, сварки, конфлікти, тощо, що створювало негативну, напружену атмосферу в сім`ї та неможливість їх спільного з відповідачем проживання. Крім цього, це негативно впливало на виховання їх дітей. Зазначила, що з відповідачем вже декілька років проживають окремо за різними адресами і наміру примиритися та зберегти сім`ю у неї з відповідачем немає. У результаті позивачка дійшла до висновку про необхідність розірвання їх з відповідачем шлюбу, оскільки примирення не бажає. Відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідач згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі з позовом та додатками до нього 28.08.2025, проте в установлений строк не подав до суду відзиву на позов. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 23 вересня 2004 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved