Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] (надалі за текстом також - позивач), в порядку статті 110 Сімейного кодексу України з вимогою розірвати шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач) з тих мотивів, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Вимоги щодо поділу майна подружжя не заявлялися. Заяви та/або клопотання учасників справи Відповідач не надав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позов у визначений судом строк відповідач не подав. Будь-яких інших заяв та/або клопотань від учасників справи до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Про розгляд справи позивач та відповідач повідомлялися належним чином. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом 17.11.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що зроблений актовий запис №1843 та видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу не змінено. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач у позовній заяві зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, протягом року проживають окремо та не ведуть спільного господарства; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Вказані обставини є дійсними причинами позову про розірвання шлюбу. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Відповідно до статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (надалі за текстом також - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 СК України). Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладені обставини суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просила суд про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved