Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

12.08.2025 представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: визнати договір іпотеки від 20.05.2004 року № 4245, укладений між [PERSON] та ПАТ «КБ «Володимирський» щодо передачі в іпотеку садового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності; скасувати запис про обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження № 13687; зареєстровано: 20.05.2004 року за № 13687, внесений реєстратором: приватний нотаріус Ануфрієв О. В. на підставі договору іпотеки, 4245, 20.05.2004 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що позивач є власником садового будинку, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на садовий будинок від 11.06.1996 року, вищевказаний садовий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5910136600020030022, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.05.2004 року серія СМ № 050661. 20.05.2004 [PERSON] підписав з ПАТ КБ «Володимирський» кредитний договір № 4245 від 20.05.2004, а також договір іпотеки № 4245, що забезпечує виконання вищезазначеного кредитного договору від 20.05.2004 року № 4245. Зобов`язання за вищезазначеним договором були виконані в повному обсязі до 19.05.2005 року. Майно [PERSON] знаходиться під обтяженням, в іпотеці і він не має права розпоряджатись ним, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.04.2025. Позивач отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 02.04.2025 року, з якого дізнався про ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Володимирський». Правління НБУ своєю постановою №301 від 30 серпня 2011 року з 31 серпня 2011 відкликало ліцензію та ініціювало процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Володимирський». Ліквідатор ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» повинен всі документи передати до НБУ. Представник позивача, адвокат Богданович М.Ю. звернулась до Національного банку України з проханням надати документи для зняття заборони щодо своєї власності. НБУ листом від 14.04.2005 № 14-0005 31213 повідомив, що у додатку №3 «Інформація щодо погашення кредитного портфелю за період з 31.08.2011 до 27.02.2015 року» та у додатку № 4 «Інформація щодо реалізації кредитної заборгованості ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» за період з 31.08.2011 до 27.02.2015» до «Остаточного звіту про вжиті заходи щодо проведення ліквідації з додатками ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» станом на 20.03.2015» немає інформації щодо іпотечного договору від 20.05.2004 №4245 на ім`я [PERSON] . Принагідно зазначили, що згідно з актами Національного банку України від 18.10.2018 №1, від 05.03.2021 №2 «Про вилучення для знищення документів ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» за 2002-2015 роки, не внесених до Національного архівного фонду», документа (справи), а саме: «Документа (статут, кредитний договір, заяви - зобов`язання, гарантійні листа, про видачу й оформлення позик, кредитів, що видані банками юридичним фізичним особам у національній та іноземних валютах)» за 2005- 2009 роки, «Кредитні справи фізичних осіб» за 2006 2015 роки та «Договори про відступлення прав вимоги (купівлі - продажу боргових зобов`язань)» за кредитними договорами з додатками за 2014-2015 роки були вилучені та знищені в установленому порядку в зв`язку із закінченням строку зберігання, який становить п`ять років. Інформацію про кредитну заборгованість [PERSON] відсутня у переліку активів ПАТ «Комерційний банк «Володимирський», переданих в управління ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР» на підставі відповідного договору. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Комишан Марини Володимирівни з проханням зняти заборону відчуження у зв`язку з погашення зобов`язань по кредитному договору. Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Комишан Марини Володимирівни 08.05.2025 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивуючи відмову ненаданням документів, які б підтверджували факт повного виконання умов кредитного договору. За захистом своїх прав рекомендовано звернутися до суду. Оскільки зобов`язання за кредитним договором виконані, позивач вважає, що можливо припинити Договір іпотеки №4245 від 20.05.2004 року, та скасувати обтяження, накладене за цим договором. Ухвалою судді від 21.08.2025 відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду по суті. 16.09.2025 від представника Національного банку України надійшли пояснення третьої особи, в яких зазначено, що юридичні підстави для залучення та участі Національного банку, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у цій справі відсутні. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Просить розглянути справу, повно з`ясувавши обставини справи. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте до суду від представника позивача надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник ПАТ «КБ «Володимирський», в особі ліквідатора Ткаліча А.Р., в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Будь-яких пояснень або відзиву з приводу позову не надав. Представник Національного банку України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, в наданих поясненнях просив справу розглядати за його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2ст. 247\~ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до частини 1\~статі 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~статті 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] є власником садового будинку, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на садовий будинок від 11.06.1996 року (а.с.11), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2025 (а.с.5), вищевказаний садовий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5910136600020030022, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.05.2004 року серія СМ № 050661 (а.с.12). Разом із цим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 02.04.2025 № 420759511, вбачається, що приватним нотаріусом Ануфрієвим О.В. 20.05.2004 року було зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно; підстава обтяження: договір іпотеки, № 4245, 20.05.2004, іпотекодержатель: ТОВ КБ «Володимирський», код 26120084, м. Суми, пл. Незалежності, 10 (а.с.5-5 на зв.). Із даних АСВП встановлено відсутність будь-яких виконавчих проваджень про стягнення із [PERSON] , [INFO] на користь держави, фізичних та юридичних осіб. Із постанови приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В. від 08.05.2025 вбачається, що приватний нотаріус Комишан М.В. не вправі зняти заборону на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , та пропонує звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.7). Відповідно до положень\~статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та\~статті 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність заборони відчуження накладеної на майно позивача, порушує його право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право він може лише у судовому порядку. Згідно до вимог частини 1\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до\~статті 73 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. У відповідності до пунктів 74, 75 Порядку державної реєстрації правна нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових правна нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV\~зі змінами, державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна. Відповідно до\~ст.\~17\~ЗУ «Про\~іпотеку»,\~іпотека припиняється\~у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). Зазначена норма матеріального права визначає правовласника, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та те, що наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпоряджання даним майном, а нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved