Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом [PERSON] про стягнення суми інфляційних витрат в розмірі 304476,44 грн. та 3 % річних в розмірі 74113,00 грн. за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 1266451,86 грн. стягнутого за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.06.2015, а також витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та правовою допомогою. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харова від 10.06.2015 з відповідача на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № ML 708/032/2008 від 27.02.2008 року в розмірі 1266451,86 грн та судові витрати в розмірі 5683,34 грн. Відповідач ухиляється від сплати заборгованості, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом. 06 лютого 2025 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав суду клопотання, в якому позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи заочно. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідноі до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг України», (адреса: м. Київ,вул.. Фізкультури, 28 Д,) ідентифікаційний код 36789421, стягнуто суму заборгованості за кредитним договром договором \~№ ML -708/032/2008 від 27.02.2008 року у розмірі 1266451,86\~грн. Рішення суду набрало законної сили 24.07.2015 року. На підставі рішення було видано виконавчий лист, відкривалось виконавче провадження. Судом було отримано витяг з АСВП, з якого вбачається наявність виконавчих проваджень, що відкривались в 2016 році, даних про пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання судом не встановлено. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.06.2020 року замінено сторону стягувавча за виконавчим листом № 644/139/15-ц ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Згідно протоколу № 1706 загальних зборів учаників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 року змінено найменування товариста на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». Станом на день звернення до суду рішення не виконано. Статтею 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.\~18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно достатті 625 ЦК України. Право позивача вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами. Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, стягнення яких передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України. Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Таким чином стягнення коштів, втрачених внаслідок інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки відповідач своїх грошових зобов`язань на час розгляду справи в суді не виконав, тому ці зобов`язання не припинилися, у зв`язку із цим позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних, інфляційні витрати та штрафні санкції. Позивачем надано відповідний розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних за період з 12.03.2017 року по 22.02.2019 року, відзиву на позовну заяву відповідачем не подавалось, наданий розрахунок не оспорювався, у зв`язку з чим, суд вважає, що даний розрахунок є належним та допустим доказом. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача суми інфляційних витрат та 3% річних, що складає 378889,44 грн. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 5683,34 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved