Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.09.2018 у розмірі 91897,19 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 27.09.2018 та приєднався до умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 158000,00 гривень. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. 24.08.2022 відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Таким чином, у порушення п. 1.4. договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у відповідача станом на 02.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 91897,19 гривень. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 14.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 14.05.2025. У судове засідання 14.05.2025 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом. На адресу суду 13.05.2025 від представника відповідача адвоката Юшинської І.Є. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи. Позивач про причини неявки не повідомив, клопотання та заяви до суду не подавав. Розгляд справи відкладено на 05.08.2025 у зв`язку з неявкою сторін у справі та надходженням клопотання про відкладення розгляду справи. 19.06.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача адвоката Юшинської І.Є. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила суд у задоволенні позовної заяви відмовити та застосувати строки позовної давності до позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості. В обґрунтування викладених у відзиві заперечень представник відповідача зазначила, що надані позивачем документи, а саме розрахунок заборгованості, копія анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витяг з умов та правил надання банківських послуг, копія паспорту відповідача не підтверджують існування боргу відповідача перед позивачем. Позивач не зазначає в який період часу ним було збільшено відповідачу кредитний ліміт і коли саме утворилась заборгованість. В матеріалах справи наявна заява про приєднання до умов та правил надання послуг від 24.08.2024, на якій відсутній підпис уповноваженої особи працівника позивача та наявна лише печатка позивача. Матеріали справи не містять інформацію щодо наміру відповідача отримати преміальну картку World Elite з кредитним лімітом 158000 гривень, відсутні докази отримання кредитної картки. З огляду на те, що наявна в матеріалах справи заява про приєднання до умов та правил надання послуг взагалі не містить підпису уповноваженої сторони позивача за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, докази, надані позивачем, є недостатніми, не підтверджують обставин, викладених у позовній заяві, тому вимоги позивача є необґрунтованими. Надані позивачем документи, а саме анкета-заява відповідача про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача. В матеріалах справи відсутні довідки про видані кредитні картки. Крім того, у відзиві представник відповідача посилається на факт пропуску позивачем строку позовної давності на звернення до суду, та зазначає, що останнім днем такого строку слід вважати 28.08.2022. 01.07.2025 на адресу суду від представника позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача Тереняк В.І. зазначила про ненадання відповідачем належних доказів щодо неукладення кредитного договору. Надані позивачем докази, зокрема розрахунок заборгованості, виписка по рахунку, копія анкет та заяв позичальника, копія паспорту споживчого кредиту, копія примірнику умов та правил надання банківських послуг, копія наказу банку щодо затвердження умов та правил надання банківських послуг підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань. В матеріалах справи відсутні належні докази погашення кредитної заборгованості за договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідач не спростував розрахунок заборгованості, не надав контррозрахунок, судово-економічні експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором по справі не проводились. Представник позивача зазначила про дотримання при зверненні до суду строку позовної давності позивачем, та просила суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. У судове засідання 05.08.2025 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином. 44.08.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Юшинської І.Є. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у справі. Позивач про причини неявки не повідомив, клопотання та заяви до суду не подавав. Розгляд справи відкладено на 04.09.2025 у зв`язку з неявкою сторін у справі та надходженням клопотання про відкладення розгляду справи. У судове засідання 04.09.2025 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином. 04.09.2025 на адресу суду від представника позивача Безмен А.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, у якому також зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач про причини неявки до суду не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення сторін про судовий розгляд, однак сторони до суду не з`являлись, судові засідання у справі відкладались неодноразово, з метою недопущення затягування строків розгляду справи та зважаючи на її малозначність, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності сторін, повідомлених про дату, час і місце розгляду справи належним чином. У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 04.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 15.09.2025. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Суд встановив,\~що 27.09.2018\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~підписав анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання послуг\~в ПриватБанк,\~у якій\~зазначено,\~що відповідач\~підписанням цієї\~анкети-заяви\~відповідно до\~ст.\~634\~Цивільного кодексу\~України в\~повному обсязі\~приєднується до\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~Акціонерного товариства\~Комерційного банку\~«ПриватБанк»,\~що розміщені\~на офіційному\~сайті банку\~в мережі\~інтернет за\~адресою privatbank.ua,\~і які\~разом з\~пам`яткою\~клієнта і\~тарифами складають\~договір банківського\~обслуговування,\~екземпляр якого\~відповідач отримав\~шляхом самостійного\~роздрукування. Крім того, підписанням анкети-заяви відповідач погодився зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в умовах та правилах та з тим, що зміни до умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених умов та правил є підтвердженням згоди відповідача і повного та безумовного прийняття зміненої редакції умов та правил. Із змінами умов і правил надання банківських послуг зобов`язується ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua (а. с. 37-38). Основними умовами кредитування є: тип кредиту: відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту: 200000 гривень для карт «Універсальна», 200000 гривень - для карт «Універсальна голд»; 300000 гривень для преміальної картки Platinum, 300000 гривень для преміальної картки World Black Edition, 300000 гривень для преміальної картки VISA Signature, 400000 гривень для преміальної картки World Elite, 800000 гривень для преміальної картки Infinite, строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту: споживчі цілі; можливі форми забезпечення: без забезпечення; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом; мінімальний розмір власного платежу клієнта за умови отримання кредиту на придбання товару/роботи/послуги: немає; процентна ставка 36 % - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature; тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом (за припущення, що сума використаного кредитного ліміту становить 100000 гривень): за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду 0 гривень - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, VISA Signature, World Elite, Infinite; за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредиту мінімальними платежами 76121 гривень - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, VISA Signature, World Elite, Infinite (п. п. 1.2., 1.3. Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг). Крім того, у вказаній Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг міститься інформація про реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором, істотні та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» тощо (а. с. 39-51). Відповідно до пп. пп. 1.1.2.1.7., 1.1.2.1.8. п. 1.1.2.1. умов та правил надання банківських послуг (далі умов та правил) (а. с. 57-101) клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту й овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.1. умов та правил умови та правила використання кредитних карт банка, тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а також анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт банку та кредитний договір між банком клієнтом. Банк випускає клієнту картку на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Відкриття картрахунку та випуск картки здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Для надання послуг банк видає клієнту картку. Її тип визначено в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка є невід`ємною частиною договору між банком та клієнтом (п. 2.1.1.2.1. умов та правил). Після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також анкети-заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку згоду в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Кредит надається у вигляді кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці клієнта в порядку та на умовах, визначених умовами та правилами (п. 2.1.1.2.3. умов та правил). Кредитна лінія\~-\~вид кредиту,\~надання якого\~здійснюється повністю\~або частинами\~в узгоджені\~сторонами строки\~протягом строку\~кредитування.\~При цьому\~може бути\~передбачено право\~клієнта отримати\~кредит у\~межах встановленого\~кредитного ліміту\~у разі\~часткового або\~повного погашення\~кредиту протягом\~строку кредитування,\~визначеного в\~даних умовах\~та правилах. Приєднання до цього договору шляхом підписання клієнтом анкети-заяви є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. умов та правил). Згідно з п. 2.1.1.12. умов та правил визначені порядок нарахування і сплати відсотків та комісії, порядок погашення боргових зобов`язань за кредитом. До матеріалів справи долучені також копія Паспорту споживчого кредиту (а. с. 52-56), що містить інформацію про основні умови кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Як вбачається\~з наданої\~суду копії\~довідки від\~06.01.2025\~реєстр.\~№ 0000004053401153\~(а.\~с.\~150)\~відповідачу надано\~наступні кредитні\~картки:\~№ [NUMBER] ,\~дата відкриття:\~03.12.2018,\~термін дії:\~11/19,\~тип картки:\~MasterCard\~World\~Elite;\~№ [NUMBER] ,\~дата відкриття:\~ [INFO] ,\~термін дії:\~12/22,\~тип картки:\~MasterCard\~World\~Elite; № [NUMBER] , дата відкриття: [INFO] , термін дії: 08/25, тип картки: MasterCard World Elite. У матеріалах справи наявна банківська виписка за період 03.12.2018-06.01.2025 (а. с. 28-36), у якій відображено рух коштів по карткам відповідача та міститься інформація про баланс на кінець періоду - мінус 91897,19 гривень. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У п. п. 73, 74 постанови від 15.06.2023 у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, виписки з особових рахунків є документом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо. Отже, належним доказом перерахування позивачем відповідачу коштів є відповідні розрахункові документи, банківські виписки або інші первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Суд вважає надану позивачем виписку по картках належним та допустимим доказом отримання відповідачем коштів у кредит. З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 27.09.2018 (а. с. 20-27) вбачається, що станом на 02.01.2025 у відповідача існує заборгованість у розмірі 91897,19 гривень, а саме: 91897,19 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за пенею; 0,00 гривень - заборгованість за комісією. У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від позивача у кредит. Відповідач не заперечував сам факт отримання коштів від банку. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду контррозрахунок заборгованості та не повідомив які саме суми нарахувань вважає безпідставними. Суд вважає необгрнутованими доводи відповідача щодо відсутності у анкеті-заяві умов щодо сплати відсотків за користування кредитом та щодо відсутності доказів погодження умов кредитування, оскільки підписуючи анкету-заяву від 27.09.2018 відповідач відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України в повному обсязі приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», що розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, і які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування. Доказів зміни Умов та Правил надання банківських послуг відповідач суду не надав. Окрім анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позивач надав суду Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій встановлена сума/лімі кредитування - від 200000,00 до 800000,00 гривень, процентна ставка, відсотки річних - 36%, реальна процентна ставка, відсотків річних: за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду - 0%, за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними платежами - 42,55 %; а також папсорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови кредитування. Отже відповідачу були відомі умови кредитування. Безпідставними також є доводи відповідача щодо спливу позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). Відповідач стверджує, що строк позовної давності почав свій перебіг у серпні 2019 року. Верховний Суд у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, зазначив, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Таким чином, щодо кожного простроченого відповідачем платежу перебіг позовної давності обчислюється окремо. Згідно із Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними Постановами Кабінету Міністрів України. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023. Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась, та продовжує діяти дотепер, згідно з Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025. Згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Отже, на момент звернення позивача із позовом до суду, строк позовної давності за зобов`язаннями [PERSON] перед позивачем не закінчив свій перебіг. Відповідно підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні. Досліджені під час розгляду справи є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень. При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved