Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, яку обґрунтовано тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] . 21 лютого 2023 року Подільський районний суд міста Києва, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу № 758/1884/23, задовольнив заяву [PERSON] , заінтересована особа: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановив факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Ташкент (Узбекистан), зареєстрованого на час смерті за адресою: [ADDRESS] , дата смерті [INFO] , місце смерті Україна, м. Донецьк, причина смерті церебральній атеросклероз. 08 листопада 2023 року до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено Лист адвокатського об`єднання «МІМІР» щодо з`ясування причин та обставин припинення нарахування виплат пенсії [PERSON] , який був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2), про що мається відповідне Посвідчення від 28 серпня 1999 року серії [NUMBER] та якому була призначена пенсія з 20 травня 1991 року за вислугу років. На адвокатський Лист була отримана Відповідь від Головного управління пенсійного фонду України в Донецький області, в якій було зазначено, що відповідно до ст. 61 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло до органів Пенсійного фонду України не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. 21 листопада 2023 року до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області був направлений повторний Лист адвокатського об`єднання «МІМІР» із запитом про з`ясування причин і обставин припинення нарахування виплат пенсії [PERSON] , яка останній раз надходила в жовтні 2017 року та була отримана Відповідь від 27 листопада 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій зазначено, що виплата пенсій та грошової допомоги здійснюється за зазначеному у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи. Якщо суми пенсій та грошової допомоги не одержуються з поточного рахунка більше як один рік уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач подати нову заяву до органу Пенсійного фонду. У разі невиконання одержувачем цієї вимоги, орган Пенсійного фонду України припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку. На підставі вищезазначеного, відповідно до інформації акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про неодержання суми пенсії гр. [PERSON] з поточного рахунку більш як один рік, виплата пенсії одержувачу припинена з 01 листопада 2017 року. З заявою на поновлення виплати пенсії громадянин [PERSON] до органу Пенсійного фонду України за фактичним місцем проживання не звертався. 04 липня 2024 року Селидівський міський суд Донецької області розглянувши цивільну справу № 243/2241/24, задовольнив заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення та встановив факт проживання разом однією сім`єю, як жінка та чоловік, в період часу з 05 серпня 1967 року по 10 листопада 2022 року включно, [PERSON] та [PERSON] , який [INFO] помер на окупованій території в м. Донецьк. 01 липня 2025 року до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено Лист адвокатського об`єднання «МІМІР» щодо умов отримання недоотриманої пенсії [PERSON] та було отримано Відповідь від 11 липня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій зазначено, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло до органів Пенсійного фонду України не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до органу, що призначає пенсію. На дату надання Відповіді заяви встановленого зразку до Головного управління не надходило. 17 липня 2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало повторну Відповідь на уточнюючі питання по строкам звернення, в якій зазначено, що оскільки громадянин [PERSON] помер [INFO] (Свідоцтво про смерть від 08 березня 2023 року серія [NUMBER] ), а Заява про виплату недоодержаної пенсії надійшла до Головного управління 14 липня 2025 року, підстави для виплати недоодержаної пенсії відсутні у зв`язку зі спливом 6-місячного терміну. У випадку відмови Пенсійного фонду добровільно виплатити недоплачену суму пенсії, заявниця має право звернутися до суду із позовною заявою за правилами цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування та просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь недоотриману пенсію за період з 01 листопада 2017 року по 10 листопада 2022 року, яка була нарахована, але не виплачена її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] та стягнути сплачений нею судовий збір. 15 вересня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладена позиція щодо незгоди із позовними вимогами позивача. На обґрунтування своєї позиції, представник відповідача [PERSON] навела наступні доводи. [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 20 травня 1991 року, отримував пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та мав статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується Довідкою виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509. Виплату пенсії [PERSON] припинено з 01 листопада 2017 року. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Недоодержані суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло до органів Пенсійного фонду України не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та незалежно від періоду, за який вони нараховані. Головне управління зазначає, що реалізація позивачем права на призначення (перерахунок) та виплату пенсії повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1. В порушення Порядку № 22-1, [PERSON] не зверталася до відповідача у встановлений законом спосіб з заявою про нарахування та виплату недоодержаної пенсії [PERSON] . Відтак, відповідач зазначає, що підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо виплати недоодержаної пенсії відсутні у зв`язку зі спливом 6-місячного терміну. З заявою на поновлення виплати пенсії громадянин [PERSON] до органу Пенсійного фонду України за фактичним місцем проживання не звертався. Встановивши, що нарахування пенсії [PERSON] припинилось з 01 листопада 2017 року та за життя останнім у встановленому законом порядку не було оскаржено дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та невиплати з листопада 2017 року пенсії, то Головне управління приходить до висновку, що не нарахована пенсія не може входити до складу спадщини, оскільки відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. Підсумовуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а саме стягнення на користь [PERSON] недоотриманої пенсії за період з 01 листопада 2017 року по 10 листопада 2022 року, яка була нарахована, але не виплачена її чоловікові [PERSON] . В даному випадку, на думку відповідача, зміст позовних вимог фактично зводиться до включення до складу спадщини того майна, якого не існує та право на яке спадкодавець за час життя не набув. 17 вересня 2025 року від третьої особи [PERSON] надійшло пояснення щодо відзиву, в якому зазначено, що посилання відповідача на пропуск шестимісячного строку є не лише формальним, але й недобросовісним, оскільки відповідач свідомо ігнорує об`єктивні, непереборні обставини, що унеможливлювали своєчасне звернення. Право на невиплачену пенсію є майновим правом вимоги, яке увійшло до складу спадщини і на яке спадкоємці мають повне і беззаперечне право, зазначає [PERSON] . Третя особа повністю підтримує позовні вимоги, заявлені [PERSON] , і вважає заперечення відповідача безпідставними, неправомірними та такими, що суперечать фундаментальним принципам права. Також 17 вересня 2025 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій було обґрунтоване прохання відхилити доводи, викладені відповідачем та задовольнити позовну заяву в повному обсязі. 17 вересня від відповідача надійшло Клопотання щодо долучення доказів по справі, а саме Довіреність у порядку передоручення на представництво інтересів [PERSON] ; Довіреність у порядку передоручення на представництво інтересів [PERSON] ; Виписка з ЄДР; Виписка з ЄДР Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області; Довіреність Головко О.О.; Витяг з електронної пенсійної справи [PERSON] 18 вересня 2025 року від позивача надійшло заперечення на Клопотання про долучення доказів, в якому зазначена позиція щодо відмови у задоволенні поданого Клопотання. Позивач [PERSON] , та представник позивача адвокат Лошкарьов Л.А., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 18 жовтня 2023 року № АО 1005496, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повідомлявся про розгляд справи в суді, надіслав відзив на позовну заяву та просив розглядати справу без його участі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 березня 2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . 13 липня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. видане [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане це Свідоцтво, складається з грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, нарахованими на день отримання вкладу. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 328\~Цивільного кодексу\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392\~ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227\~ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227\~ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227\~ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно,\~\~а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» та статті 1227\~ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі статями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Подібні правові\~висновки зроблені\~у Постанові\~Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Отже, позивач успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227\~ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. У спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке визначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 12 лютого 2024 року. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо виплати недоотриманої пенсії за період з 01 листопада 2017 року по 10 листопада 2022 року підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 1145,46 грн. та її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 1145,46 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved