Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

В провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22.07.2025 року у справі №760/17832/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованість за кредитним договором №137753551 від 18.11.2022 року 20 469,44 грн., яка складається з тіла кредиту - 9 400,00 грн. та заборгованості по відсоткам - 11 069,44 грн.; в задоволенні інших вимог, - відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 827,31 коп. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 141,29 грн. 28 липня 2025 року представник відповідача - адвокат Калінін Сергій Костянтинович через систему «Електронний суд» направив до суду заяву, про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 172,68 грн. На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 липня 2025 року справу передано судді Тесленко І.О. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року заяву прийнято до розгляду без виклику учасників справи та надано строк на подання заперечень, міркувань та доказів до початку розгляду заяви. 09 вересня 2025 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в яких зазначає що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення представника Відповідача, а саме частину щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених позивачем та його представником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, необхідно врахувати те, що написання відзиву на позовну заяву не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, доказів протилежного не надано та з матеріалів відзиву не вбачається. Вартість виконаних представником Відповідача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не є співмірною з складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми. Таким чином, розподіляючи витрати, які Відповідач поніс на професійну правничу допомогу, що наявні в матеріалах справи, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Позивач звертає увагу суду на те, що ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість. За таких умов адвокат Відповідача міг також довільно сформувати вартість своїх послуг, наприклад в сумі 25 000,00 грн. або 2000,00 грн. Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин Позивач вважає, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3172,68 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до п. 3 ст. 270 ЦПК України Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки Судом, вже було розглянуто питання, щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу, то витрати Відповідача на професійну правничу допомогу не підлягають розподілу. Виходячи з цього, слід відмовити в задоволені заяви Представника Відповідача про ухвалення додаткового рішення. З врахуванням наведеного просив відмовити в задоволенні заяви Представника Відповідача про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що 22 липня 2025 року Солом`янським районним судом міста Києва ухвалено рішення про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованість за кредитним договором №137753551 від 18.11.2022 року 20 469,44 грн., яка складається з тіла кредиту - 9 400,00 грн. та заборгованості по відсоткам - 11 069,44 грн.; в задоволенні інших вимог, - відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 827,31 коп. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 141,29 грн. (а.с. 5 - 11, Том №2). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем представником позивача надано суду договір № б/н/24 про надання професійної правничої допомоги від 05 листопада 2024 року, додаток №1 до договору № б/н/24 про надання професійної правничої допомоги від 05 листопада 2024 року, рекомендовані мінімальні ставки адвокатського гонорару, акт виконаних робіт від 12 листопада 2024 року, платіжні інструкції №661108387 від 06 листопада 2024 року та №676475494 від 09 грудня 2024 року, з яких вбачається, що позивачем здійснена оплата за надання послуг в розмір 6 000,00 грн. (а.с. 175 - 184, 233). З врахування наведеного, суд дійшов висновку, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними доказами. Посилання представника ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на завищеність заявлених витрат не заслуговують на увагу, оскільки мають загальний характер, не підтверджені належними доказами та не спростовують наданих заявником документів, які підтверджують дійсність і необхідність понесених витрат. Самі по собі доводи про довільність визначення розміру гонорару стороною у договорі не можуть бути підставою для відмови у його відшкодуванні, якщо такий розмір підтверджений належними доказами, є співмірним зі складністю справи та відповідає критеріям розумності. Крім того, враховуючи, що питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача у рішенні суду не було вирішено, доводи позивача про необхідність відмови у задоволенні заяви представника відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях закону. Виходячи з цього, заява представника Відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 172,68 грн., виходячи з розрахунку: 22 969,84 грн. (сума позовних вимог, що залишилась без задоволення) х 6 000,00 грн. (сума витрат на професійну правничу допомогу) / 43 439,28 грн. (розмір заявлених позовних вимог). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича щодо ухвалення додаткового рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved