Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» (далі ТОВ «Кредит Капітал») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) на його користь 70295,77\~грн заборгованості за кредитним договором № 4357173 від 04 лютого 2024 року, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4357173, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000,00 грн, а останній зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. 14 листопада 2024 року за договором №\~14/11/2024 ТОВ «Лінеура Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» передало право вимоги, зокрема, за договором № 4357173 від 04 лютого 2024 року. Загальний розмір заборгованості за договором № 4357173 від 04 лютого 2024 року становить 70295,77 грн, з яких: 9968,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 55326,84\~грн за нарахованими процентами, 5000 грн за штрафами. Ухвалою від 18 червня 2025 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Єрмоленко О.\~В. надав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що договір не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», наданий позивачем розрахунок не містить чіткого графіка нарахувань, формули розрахунку. Окрім того, договір не укладений в письмовий формі, не містить власноручного підпису відповідача. Позивачем не надано доказів погодження реальної річної процентної ставки у розмірі понад 900% річних, що суперечить принципу справедливості та добросовісності. Вважає умови договору несправедливими, оскільки позивач вимагає стягнення заборгованості у сумі 70295,77 грн, що у 7 разів перевищує фактичну суму отриманого кредиту 10000,00 грн. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», звертаючись до суду з позовом, посилається на договір факторингу №\~14/11/2024 від 14 листопада 2024 року, укладеного між ним та ТОВ «Лінеура Україна», однак у матеріалах справи відсутні докази поштового направлення відповідачу вимоги про зміну кредитора. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №\~675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №\~675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 04 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4357173, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №\~4357173, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. Згідно з пунктом 1.3 строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (продовжений), в порядку та на умовах визначених в пункті 1.3.1 Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1411 від 14 листопада 2024 року відповідно до договору ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року останнє здійснило за дорученням ТОВ «Лінеура Україна» переказ коштів 04 лютого 2024 року на платіжну картку [NUMBER] , номер транзакції 339393611, на суму 10000,00\~гривень. Окрім того, на виконання ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука від 18 червня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» надало інформацію щодо імітування карти №\~ [NUMBER] , на яку здійснено 04 лютого 2024 року переказ коштів у сумі 10000,00 грн. 14 листопада 2024 року за договором №\~14/11/2024 ТОВ «Лінеура Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» передало право вимоги, зокрема, за договором № 4357173 від 04 лютого 2024 року. Таким чином, право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 4357173 від 04 лютого 2024 року перейшло до позивача. Загальний розмір заборгованості за договором № 4357173 від 04 лютого 2024 року становить 70295,77 грн, з яких: 9968,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 55326,84\~грн за нарахованими процентами, 5000 грн за штрафами. Суд звертає увагу, що матеріали справи містять всі належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладання договору, а договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Доказів звернення до суду з позовом про визнання недійсним цього договору відповідач не надав, у той час коли згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Докази звернення до правоохоронних органів із заявою про шахрайство з боку ТОВ «Лінеура Україна» або заволодіння його персональними даними іншою особою суду не надано. Також суд звертає увагу, що підписавши договір №\~4357173, відповідач погодилася з викладеними у цьому договорі умовами, зокрема, і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Щодо доводів відповідача про неповідомлення її про зміну кредитора суд зауважує, що у розумінні статті 517 ЦК України це не є підставою для звільнення боржника від виконання свого зобов`язання, а лише надає останньому право виконати свій обов`язок на користь первісного кредитора. З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження факту укладення кредитного договору № 4357173 від 04 лютого 2024 року між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув права вимоги за цим кредитним договором за договором факторингу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього штрафу, суд зазначає наступне. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі вищевикладеного, вимога позивача в частині стягнення штрафу за неналежне виконання зобов`язання у сумі 5000,00 грн з відповідача задоволенню не підлягає. Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 65295,77 грн заборгованості за договором № 4357173 від 04 лютого 2024 року, з яких: 9968,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 55326,84 грн за нарахованими процентами. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial