Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] \~на її\~користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] за період з 01.02.2023 по 08.07.2025 у розмірі 30385,53 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 24.04.2001 по 12.10.2021 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (надалі Відповідач). Від даного шлюбу народились спільні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня та дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області\~ від 12.10.2021 року в цивільній справі № 345/3012/21 рік. Зазначеним рішенням суду дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати спільно з позивачем у справі. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 року в цивільній справі №345/3005/21 позовну заяву позивача про стягнення аліментів задоволено та винесено рішення стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач зазначає, що з моменту винесення рішення судом, відповідач спочатку надавав кошти на утримання дитини, а потім перестав це робити, і станом на 01.02.2023 року заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до розрахунку сплати аліментів згідно виконавчого листа № 345/3005/21, становить 54\~319,35 грн. В зв`язку\~з умисним\~ухиленням відповідача\~від сплати\~аліментів,\~позивач звернулася\~з позовною\~заявою до\~суду про\~стягнення неустойки\~(пені)\~за несвоєчасну\~сплату аліментів.\~Рішенням Калуського\~міськрайонного суду\~Івано-Франківської\~області від\~15.03.2023\~року в\~цивільній справі\~№345/632/23\~позовні вимоги\~задоволено та\~винесено рішення\~стягнути з\~відповідача 16\~562,45грн\~грн.\~за заборгованість\~в розмірі\~ 54\~319,35 грн., станом на 01.02.2023 року, по несплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Після подачі судового рішення до виконання в Калуський ВДВС у Калуському районі, відповідач одноразово частково погасив заборгованість, а потім перестав це робити. В період з 01.02.2023 року по 08.07.2025 року, заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до розрахунку сплати аліментів згідно виконавчого листа № 345/3005/21, становить 99\~952,50 грн. З часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не цікавиться вихованням дитини, матеріально не допомагає, хоча є фізично здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, а тому взмозі сплачувати зазначену суму аліментів на утримання нашої з ним дитини. В зв`язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 30\~385,53 грн. за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2023 року по 08.07.2025 року. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.07.2025 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. В судове засідання представник позивача - адвокат Жовнір М.Й., який діє в інтересах [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У встановлений судом строк, відзиву на позов не подав. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України передбаченого, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається Судом встановлено, що сторони по справі з квітня 2001 по жовтень 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від\~ шлюбу\~в них\~народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.10.2021 шлюб між позивачем та відповідачем у справі розірвано, а дочку [PERSON] залишено на виховання матері [PERSON] . Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку головного державного виконавця О.Куйбіди, вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання дочки [PERSON] за період з 16.07.2021 по 08.07.2025 становить 154271,75 грн. Однак, відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.03.2023 року в цивільній справі №345/632/23 винесено рішення про стягнення з відповідача пені в розмірі 16562,45 грн. за заборгованість в розмірі 54319,35 грн. станом на 01.02.2023 року, по несплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] . Відповідно\~до розрахунку\~нарахування неустойки\~(пені),\~по несплаті\~аліментів на\~утримання дочки\~ [PERSON] за\~період з\~01.02.2023\~по 08.07.2025\~року позивач\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на її\~користь пеню\~в розмірі\~30385,53\~грн.\~за заборгованість\~в розмірі\~99952,50\~грн.\~станом на\~08.07.2025,\~оскільки відповідач ухилявся від виконання рішення суду про сплату аліментів. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України, неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Як роз`яснено у п.\~22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі №661/905/19. Статтями 12, 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] аліментних зобов`язань, оскільки у вказаній справі останній знав про стягнення аліментів, які мають сплачуватися ним на користь його дитини, частково сплачував аліменти, однак, попри це допустив прострочення сплати (підстава для нарахування пені), що ним належними доказами не спростовано. Водночас, відповідачем відсутність своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не доведено, оскільки жодні обставини, які б давали підстави вважати, що аліменти не сплачуються з поважних причин, дослідженими у справі доказами, не встановлені. Таким чином, на підставі наданих доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до\~статті 180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені), передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду позивачка обрахувала пеню і вказала, що сукупний розмір заборгованості по аліментах по виконавчому листу №345/3005/21 від 22.09.2021р. за період з 01.02.2023 по 08.07.2025 становить 99952,50 грн., а сукупний розмір пені становить 30385,83 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, то розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100% заборгованості . Тому стягненню за даним виконавчим листом підлягає пеня у розмірі 30385,83 грн. Частиною 1\~ст. 196 СК України\~встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами. При цьому, заявлений позивачкою розмір пені, який вона просить стягнути із відповідача, відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved