Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: Представниця ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 1000075026\~в сумі\~37885\~грн.\~52\~коп.,\~а також\~понесені судові\~витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.11.2011 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1000075026. АТ «ОТП БАНК» виконало умови договору та надало відповідачу [PERSON] кредит на умовах, передбачених кредитним договором, а відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі згідно договору. 13.10.2023 між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу № 13/10/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 13.10.2023 до договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 37885 грн. 52 коп., з яких: 26528 грн. 70 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 11356 грн. 82 коп.- заборгованість за відсотками. Відповідач не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства, ні попереднього кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 1000075026 від 26.11.2011 в розмірі 37885 грн. 52 коп. ІІ. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І. Ухвалою судді від 04.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. ІІІ. Позиція учасників справи: Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій в суд позовній заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності. Відповідачка до суду не з`явилася, подала клопотання про застосування строків позовної давності, вказуючи, що спірний кредит між нею та АТ «ОТП БАНК» був укладений 26.11.2011 на 12 місяців, тобто до 26.11.2012, який вона повністю сплатила в межах строку дії договору, тому будь яка заборгованість за нею відсутня, крім цього позивач зазначає, що заборгованість по тілу кредиту 26528 грн. 70 коп., натомість тіло кредиту становить 2078 грн 27 коп., покликаючись на ст. 257 ЦКУ просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позові. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.11.2011 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1000075026, за умовами якого товариство передало клієнту фінансовий кредит в розмірі 2078 грн. 27 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 5,6). 13.10.2023 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «ОТП\~БАНК» укладено Договір\~факторингу №\~13/10/23,\~у відповідності\~до умов\~якого АТ\~«ОТП БАНК» передає (відступає)\~ТОВ «ФК\~«ЄАзПБ» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а останнє\~приймає належні\~АТ «ОТП\~БАНК» права\~вимоги до\~боржників,\~вказаними у\~реєстрі прав\~вимоги.\~Згідно витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача [PERSON] \~в сумі\~37885\~грн.\~52\~коп.,\~з яких:\~26528\~грн.\~70\~коп.\~-\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу;\~11356\~грн.\~82\~коп.-\~заборгованість за\~відсотками (а.с. 14-16). Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. На підтвердження суми заборгованості відповідачки перед позивачем, останнім долучено розрахунок заборгованості за договором № 1000075026 від 26.11.2011 за період з 13.10.2023 року по 31.03.2025 року, з якого вбачається, що станом на 31.03.2025 року заборгованість [PERSON] становить 37885\~грн.\~52\~коп.,\~з яких:\~26528\~грн.\~70\~коп.\~-\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу;\~11356\~грн.\~82\~коп.-\~заборгованість за\~відсотками (а.с. 13), однак на переконання суду такий розрахунок не може бути належним доказом наявності заборгованості відповідача у зазначеному позивачем розмірі у зв`язку з нормами законодавства, наведеними вище, а саме зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак інформація, зазначена у ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. У розрахунку заборгованості позивачем надано лише відомості щодо загального розміру позики та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би відомості про суму коштів, яку відповідач отримав в межах наданої позики, суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду (щомісячно). Також позивачем не надано жодного правового обґрунтування та пояснення тій обставині, внаслідок чого основна сума заборгованості [PERSON] , визначена у договорі кредиту № 1000075026 від 26.11.2011 в розмірі 2078 грн. 27 коп., збільшилась до 26528 грн. 70 коп. Обґрунтовуючи право вимоги до відповідача за договором № 1000075026 від 26.11.2011, позивач вказав, що таке право вимоги до нього перейшло на підставі договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023, укладеного між ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та АТ «ОТП\~БАНК» (Клієнт), однак на підтвердження даної обставини ним подано витяг з Реєстру Боржників, не підписаний сторонами договору факторингу, а сформований безпосередньо представником позивача, що не може підміняти собою єдиний належний і допустимий доказ на підтвердження відповідної обставини - Реєстр Боржників, підписаний представниками сторін договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеним та документально не підтвердженим факт утворення у відповідачки заборгованості у розмірі 37885 грн.52 коп. в результаті невиконання умов кредитного договору № 1000075026 від 26.11.2011. Не зважаючи на те, що відповідачка позовні вимоги не визнала, також просила про застосування строків позовної давності. У відповідності до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду 20.05.2025 з вимогами про стягнення боргу станом на 13.10.2023. Однак, як вбачається з копії договору про надання споживчого кредиту № 1000075026, такий був укладений 26.11.2011 строком на 12 місяців, тобто до 26.07.2012, згідно графіку платежів ТОВ «ОТП КРЕДИТ» останній платіж відповідачем повинен був бути здійснений 26 липня 2012 року, а отже строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості сплив 26 липня 2015 року, в той час як позивач звернувся до суду лише в травні 2025 року, тобто з пропуском трирічного строку давності. Відповідно до ч.4\~ст.267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на наведені обставини у задоволені позовних вимог необхідно відмовити. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, підстави стягнення із відповідача в користь позивача судових витрат, відсутні.

Outcome: dismissed