Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся через свого представника адвоката Бойка Б.Б. в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у сторін не склалися, сторони спільного господарства не ведуть, шлюб фактично припинив існування та носить формальний характер. Малолітніх чи неповнолітніх дітей в шлюбі немає. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити інтересам сторін. Ухвалою суду від 15.08.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бойко Б.Б. в судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві висловили прохання про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак нею було подано до суду заяву, у якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другоїстатті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 1986 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 25.04.2018, актовий запис №05. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved