Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача борг за спожитий природний газ за об`єктом нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу (заборгованості за споживчий природний газ) в розмірі 55858,91 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за вищевказаною адресою в період з березня 2019 по лютий 2025 включно спожито природний газ на загальну суму 55858,91 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його для власних потреб та відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 р. "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" являється постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Позивач посилається на: 1) постанову Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», згідно якої договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України; 2) Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, відповідно до яких акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та (або) факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача); 3) витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан»; 4) вжиття заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу боржника вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ за вих. №119/4.3.1-58093-2024/205701076 від 11.11.2024 року, яка залишилась незадоволеною відповідачем. В позові зазначено, що заперечень щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено. В позові зазначено, що відповідач акцептував Договір, фактично споживаючи природний газ та здійснивши частково оплату за споживання природного газу та повернувши підписану заяву приєднання. Вищезазначений об`єкт нерухомості належить відповідачу на праві власності, про що свідчить Інформаційна довідка № 367310227 від 26.02.2024. Однак, оскільки відповідач не сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. Ухвалою суду від 07.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без виклику\~учасників справи\~у відповідності\~до ч.\~5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачу за зареєстрованою адресою місяця проживання направлялися судові поштові документи, а саме копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями додатків до неї, які відповідачем одержано відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 17.04.2025. В установлені строки відзив не надійшов. Будь-які інші заяви, клопотання від відповідача до суду не надійшли. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 202 ЦК\~України,\~правочином є\~дія особи,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до\~п.2\~ч.1\~ст.\~208\~ЦК України,\~у письмовій\~формі належить\~вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Згідно з ст. 638 ЦК України ,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.1 ст. 526, ч.1 ст. 527, ч.1 ст. 530 ЦК України:\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться;\~боржник зобов`язаний\~виконати свій\~обов`язок,\~а кредитор\~ прийняти\~виконання особисто,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом,\~не випливає\~із суті\~зобов`язання\~чи звичаїв\~ділового обороту;\~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 714\~ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ст. 901 ч. 1 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~ч.ч.\~1-2\~ст.\~12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Пунктами 1.1-1.3 Постанови Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~"Про\~затвердження Типового\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачам"\~N\~2500\~від 30.09.2015\~року визначено, що цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Згідно ст.\~13\~ч.\~2\~Закону України\~"Про\~ринок природного\~газу" споживач\~зобов`язаний,\~зокрема: 1)\~укласти договір\~про постачання\~природного газу; 2)\~забезпечувати своєчасну\~та повну\~оплату вартості\~природного газу\~згідно з\~умовами договорів; 3)\~не допускати\~несанкціонованого відбору\~природного газу; 4)\~забезпечувати безперешкодний\~доступ уповноважених\~представників оператора\~газотранспортної системи,\~оператора газорозподільної\~системи до\~вузлів обліку\~природного газу\~та з\~метою встановлення\~вузлів обліку\~газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Відповідно до абз. 3-4 п.2 розділу ІІІ "Порядок постачання природного газу побутовим споживачам "Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2496 від 30.09.2015 року, передбачено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2496 від 30.09.2015 року, постачання природного\~газу споживачу\~здійснюється на\~підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного\~газу побутовим\~споживачам здійснюється\~за договором,\~який має\~відповідати типовому\~договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Вищевказаними Правилами\~передбачено,\~що заява-приєднання\~-\~письмова заява-приєднання\~споживача до\~умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, складена відповідно до вимог цих Правил. Відповідач акцептував Договір, підписавши заяву приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (копія якої наявна при матеріалах справи, а.с. 17) та фактично споживаючи природний газ та здійснивши частково оплату за споживання природного газу. Із даної заяви-приєднання вбачається, що споживачем є [PERSON] ,\~об`єкт газопостачання\~знаходиться за\~адресою:\~ [ADDRESS] та зазначено ЕІС-код 56XM20I625417661. Представником позивача надано до матеріалів справи копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 367310227 від 26.02.2024 та копію Договору купівлі - продажу від 24.12.2021 з яких вбачається, що відповідач [PERSON] є власником будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою. Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023 року вбачається, що 13.11.2015 року зареєстровано юридичну особу Товариство з обмежено відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", код ЄДРПОУ 40121452, один з видів економічної діяльності - торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) . Ухвалою суду від 18.03.2024 відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ (справа № 399/156/24), копія якої наявна при матеріалах справи. Із довідки «Фінансовий стан» виданої по рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) вбачається, що відповідачем за період з березня 2019 року по лютий 2025 року об`єм споживання газу за даними оператора ГРМ 23924 куб.м., до сплати зазначено 174514,45 грн., сплачено 117817,32 грн., субсидія 0,00 грн., сальдо 55858,91 грн. Окрім того, у довідці, крім зазначеного обсягу спожитого газу, зазначено тарифи за вищевказаний період, що підтверджується копією вказаної довідки. Також, у довідці відображено суми оплат. З договору купівлі продажу вбачається, що відповідачем [PERSON] придбано зазначений будинок 24.12.2021, державна реєстрація права власності 24.12.2021, однак позивач просить стягнути заборгованість з останнього за період з березня 2019 року по лютий 2025 року в розмірі 55858,91 грн., тобто навіть за той період коли відповідач не був власником вказаного будинку у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. З довідки «Фінансовий стан» вбачається, що станом на січень 2022 заборгованість за спожитий природний газ становила 17655,32 грн. При цьому, сплаті за спожитий природний газ за грудень 2021 підлягала сума у розмірі 7773,88 грн., яку сплачено не було. Однак, 8 днів грудня 2021 (24.12.2021 31.12.2021) [PERSON] був уже власником вищевказаного будинку, а тому суд прийшов висновку до обрахунку вартості спожитого природного газу за день, а в подальшому вирахуванні за 8 днів. Тобто, 7773,88 грн./31 день = 250,77 грн. (за 1 день), 250,77*8 = 2006,16 грн. (за 8 днів). Таким чином, від заборгованості за спожитий природний газ станом на січень 2022 в розмірі 17655,32 грн. необхідно відняти 2006,16 грн., що дорівнює 15649,16 грн. З вищевказаного вбачається, що заборгованість попереднього власника за спожитий природний газ становить 15649,16 грн. Однак позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 55858,91 грн., частина якої як зазначено вище останнього не стосується, а тому стягненню з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 40209,75 грн. (55858,91-15649,16), у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Отже, розмір заборгованості за спожитий природний газ підтверджений сукупністю всіх вищевказаних доказів. Частини 1-4\~ст.\~12\~ЦПК України\~передбачають,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач акцептував Договір, підписавши заяву приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", фактично споживаючи природний газ та здійснивши частково оплату за споживання природного газу. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, про наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками. Судом встановлено, що позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг відповідачу (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково у розмірі 40209,75 грн, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, в решті позовних вимог слід відмовити. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 2179,69 грн. (3028,00*40209,75/55858,91), слід стягнути з відповідача на користь позивача. При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.

Outcome: partial