Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування суму завданої майнової шкоди у розмірі 495515 грн., моральної шкоди 30000 грн., а всього 525515 грн. В обґрунтування позову вказує, що 12.07.2024 року о 14:00 у м.Харкові по пр.Льва Ландау в районі буд. 241-А, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року по справі №643/7702/24, [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Внаслідок ДТП автомобіль «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, отримав пошкодження. Вказує, що згідно з калькуляцією, складеною товариством з обмеженою діяльністю «ТЕХНО АВТО ДІМ» вартість ремонту автомобіля, становить: 126365 грн. - вартість робіт та 480750 грн. - вартість деталей, які підлягають заміні та матеріалів, а загальна сума майнової шкоди, завданої внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 607115 грн. 10 вересня 2024 року була укладена угода про розмір страхового відшкодування відповідно до якої Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», за страховиком за полісом 217948633, було виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 111 600,00 грн. Також вказує, що крім майнової шкоди внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у пережитому у ДТП переляку, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за стан здоров`я постраждалої внаслідок ДТП [PERSON] , яка отримала легкі травми, а також через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього, яку оцінив у 30000 грн. Ухвалою суду від 26.02.2025 року відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачу строк для надання письмового відзиву на позовну заяву. 18.03.2025 року до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилається на необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» потерпілому [PERSON] повністю відшкодовано розмір шкоди у сумі 111600,0 грн. Розмір матеріального збитку за страховим випадком від 08.07.2024 сторони погодили в угоді про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024, яку скріпив своїм підписом потерпілий [PERSON] . Вказує, що надана позивачем копія рахунку-фактури № СФ-0000210 від 01.08.2024, виданого ТОВ «ТЕХНО АВТО ДІМ» на суму 607115,00 грн. не може слугувати належним доказом, що підтверджує дійсний розмір шкоди, заподіяний пошкодженням автомобіля SUBARU OUTB AK д/н [NUMBER] в результаті ДТП 08.07.2024, оскільки рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Доказів того, що позивачем [PERSON] вказаний рахунок на зазначену у ньому суму 607115,00 грн. оплачений до підписання угоди про розмір страхового відшкодування від 10 вересня 2024 не надано. Відтак вважає, що дійсним реальним розміром матеріальної шкоди, завданої автомобілю SUBARU OUTBAK д/н [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , в результаті ДТП 08.07.2024 є сума 111600,0 грн. про що без проведення експертизи погодився позивач, зафіксувавши своє волевиявлення власним підписом в угоді про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024. В п. 4 вказаної угоди сторони підтвердили, що вказана у п.3 цієї Угоди сума страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, зазначеною вище, є остаточною. Сторони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми. З урахуванням тих обставин, що ліміт страхового відшкодування за заподіяну шкоду майну є більшим ніж розмір узгодженого сторонами розміру матеріальної шкоди та цей розмір визначено за свідомим і добровільним волевиявленням потерпілого [PERSON] без проведення відповідної товарознавчої експертизи, то виходячи із принципу добросовісності учасників цивільного обороту вказує на відсутність підстав для сумніву у дійсному розмірі спричиненої шкоди у розмірі 111600,0 грн, яка відшкодована потерпілому у повному обсязі ТДВ СК «Альфа-Гарант». Також у наданому письмовому відзиві відповідач просив залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ТДВ СК «Альфа-Гарант». Ухвалою суду від 16.04.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТДВ СК «Альфа-Гарант». Встановлено третій особі п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на надання пояснення щодо предмету спору. Продовжено строк проведення підготовчого провадження по цивільній справі на тридцять днів. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача Бібік О.В. надав клопотання про витребування доказів, а саме, просив витребувати у третьої особи ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином завірені письмові докази: копію угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024, укладену між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] ; докази перерахування грошей ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] на виконання угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024. Ухвалою суду від 27.05.2025 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмові докази: - належним чином засвідчену копію угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024, укладену між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] ; - докази перерахування грошей ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] на виконання угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024. Відкладено підготовче судове засідання. 20.06.2025 року до суду від представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» Костюк Інни Богданівни надійшла заява, в якій просить для виконання ухвали суду надати номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за яким застрахована відповідальність в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Ухвалою суду від 23.06.2025 року повторно витребувано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмові докази: належним чином засвідчену копію угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024, укладену між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] ; докази перерахування грошей ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] на виконання угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024. Повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант», що номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за яким застрахована відповідальність в ТДВ СК «Альфа-Гарант» - №217948633, строком дії з 00:00 годин 17.11.2023 року по 16.11.2024 року включно. Відкладено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 01.07.2025 року та 17.07.2025 року повторно витребувано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмові докази. 23.07.2025 року, 01.08.2025 та 05.08.2025 до суду від ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшли витребувані документи: копія угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024, укладена між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] та платіжна інструкція від 03.10.2024 року про виплату позивачу 110000 грн. страхового відшкодування на виконання угоди про розмір страхового відшкодування від 10.09.2024. Ухвалою суду від 06.08.2025 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку. У судовому засідання 11.09.2025 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Бібік О.В. у судовому засідання заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні в частині стягнення матеріальної шкоди, а в частині стягнення моральної шкоди просив зменшити розмір відшкодування до 25000 грн., яка визнається відповідачем. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Враховуючи факт належного повідомлення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивач та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником транспортного засобу «Subaru Outback», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 12.07.2024 року о 14:00 у м.Харкові по пр.Льва Ландау в районі буд. 241-А, сталася ДТП за участю транспортних засобів «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль «Subaru Outback», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року по справі №643/7702/24, [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Свою провину у ДТП відповідач під час розгляду справи не заперечувала. Цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується наявним в матеріалах справи полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №217948633 (строком дії з 00:00 годин 17.11.2023 року по 16.11.2024 року включно). 10.09.2024 року між страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» та потерпілим [PERSON] укладено угоду про розмір страхового відшкодування, згідно з якою сторони на підставі ст. 36 п. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування. Також сторони не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 08.07.2024 р., складає 111600 грн. Страхових і потерпілий досягли згоди, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом 217948633 складає 1600 грн., в розмірі 110000 грн. Сторони підтверджують, що вказана у цій угоді сума страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, зазначеною вище, є остаточною. Сторони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми. Страховик зобов`язаний у строк, визначений законом прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування, та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Дана угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами. На виконання даної угоди ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 110000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 03.10.2024 року №51834 та наданою позивачем випискою по рахунку. Позивач вказував, що виплачена страховиком сума не покриває повністю вартість відновлення належного йому автомобіля, який складає загалом 607115 грн. (у т.ч. 126365 грн. - вартість робіт та 480750 грн. - вартість деталей, які підлягають заміні та матеріалів), на підтвердження чого надав копію Рахунку-фактури №СФ-0000210 від 01.08.2024 року складеного ТОВ «ТЕХНО АВТО Дім», а також складені ФОП [PERSON] рахунком-фактурою від 14.08.2024 року та Рахунком-заказом №16/09 (Акт виконаних робіт) від 16.09.2024 року. Посилаючись на те, що саме відповідач, як винуватець ДТП повинен нести відповідальність за завдані збитки в частині різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 495515 грн., а також моральної шкоди 30000 грн. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною 2 цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167, 1187 ЦК України. Частиною першою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: 1) в повному обсязі; 2) особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 59 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України). Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування та/або законодавства зобов`язаний провести виплату в разі настання страхового випадку (п. 54 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування»). На час спірних правовідносин порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів були врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV (тут і далі, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин). Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У відповідності до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з п.36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial