Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

29.05.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» - Мохир Я.В., подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» суму заборгованості: за кредитним договором № 10.11.2024-100002122 від 10.11.2024 в розмірі 61 000, 00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422, 4 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10.11.2024 ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] уклали кредитний договір (оферти) № 10.11.2024-100002122 відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 20 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу кредитним коштів від 10.11.2024. Строк надання кредиту 140 днів з дати його надання, датою повернення кредиту 29.03.2025, продовження (лонгація, пролонгація) строку договору не передбачена. Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості складає 61 000, 00 грн., чим порушуються права ТОВ «Споживчий Центр», а отже звертається до суду та просить позовну заяву задоволити. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 29.05.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України 02.06.2025 судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 11.06.2025 позовну заяву прийнято у провадження суду та відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак при подачі позовної заяви до суду просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги задоволити. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 10.11.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10.11.2024-100002122 відповідно до умов якого позичальнику надано кредит 20\~000, грн. Строк надання кредиту 140 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 29.03.2025. Процентна ставка фіксована та складає 1% за один день користування кредитом. Комісія пов`язана з наданням кредиту 15% від суми тобто 3\~000, 00 грн. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту 0,82 %. Кредитний договір укладається в електронній формі шляхом підписанням електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е549 /а.с.10-13/. Згідно до Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 10.11.2024-100002122 (кредитної лінії), позичальником підтверджено, що нею прийнято (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 10.11.2024-100002122 від 10.11.2024, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. Для підписання та укладення договору позичальником введено код Е549 з смс-повідомлення, яке було відправлене на її фінансовий номер 0677233736 /а.с 14-16/. Відповідно довідки від 26.05.2025 № 1-2605 видно те, що [PERSON] на картку [NUMBER] було успішно перераховані кошти відповідно до договору №10.11.2024-100002122 від 10.11.2024 у сумі 20\~000, 00 грн. /а.с.20/. Відтак, ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав належно, перерахував кредитні кошти [PERSON] , яка у свою чергу свої умови договору належним чином не виконувала, а тому у неї утворилась заборгованість. Згідно, довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 10.11.2024-100002122 від 10.11.2024, яка додана до матеріалів справи, заборгованість [PERSON] складає: -20 000, 00 грн. основний борг; -28 000, 00 грн. проценти; -3 000 , 00 грн. комісія; - 10 000, 00 грн. неустойка; Разом 61 000, 00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період 10.11.2024 29.03.2025 /а.с.21/. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 10.11.2024-100002122 від 10.11.2024, встановлено факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні, тому позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 422,40 грн..

Outcome: approved