Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] , звернулися в суд із позовною заявою до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів їм. Вони є єдиними спадкоємцями померлого за заповітом, інших спадкоємців за заповітом чи за законом, які б претендували на спадщину немає. Зазначають, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустили через те, що не знали про нявність заповіту, який знайшли серед речей батька. Вважають причини пропуску строку поважними, тому просять його поновити. Зазначають, що їх сестра [PERSON] , на спадкове майно не претендує і не заперечує проти визначення додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини поновлення їм строку міру отримувати спадщину не має Позивачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, у поданих заявах вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачів - [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, у поданій заяві вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що на спадкове майно не претендує. Представник відповідача Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явилася, у поданій заяві вимоги позову визнала, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оскільки представник відповідача позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення [PERSON] та [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено,\~що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Спадщина відкрилась в день його смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 29.07.2008 року секретарем Порогівської сільської ради Пінчак П.Д. за №21, згідно з яким все своє майно заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] 14.08.2025 року звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. із заявою про прийняття спадщини, однак листом №251/01-16 від 14.08.2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON] через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також, [PERSON] 14.08.2025 року звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. із заявою про прийняття спадщини, однак листом №259/01-16 від 20.08.2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON] через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Солотвинської селищної ради №482 від 14.08.2025 року [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . [PERSON] . На день його смерті інших осіб зареєстрованих не було. [PERSON] , [PERSON] після смерті батька вчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що не знали про наявність заповіту, який знайшли серед його речей. [PERSON] на спадкове майно не претендує, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася і звертатися в суд із заявою про поновлення пропущеного строку прийняття спадщини наміру не має. На даний час позивачі позбавлені можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачі та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Після відкриття спадщини позивачі у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем зазначеного майна визначив позивачів у справі. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved