Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 19.03.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Сімейні стосунки з відповідачем погіршилися через непорозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження сім`ї та примирення є неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Тому просить суд розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 17.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі сторін. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, про що складено актовий запис №44 /а.с.3/ Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.4, 5/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved