Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник позивача 29.07.2024 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача та просив: встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яка померла [INFO] разом із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт відсутності постійного проживання [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , яка померла [INFO] право власності на спадкове майно, яке складається з частки, а саме: квартири [ADDRESS] ; грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаційними вплатами, що знаходяться на зберіганні у філії Головного управління по місту Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ТВБВ №10026/073 - на рахунку в доларах США [NUMBER] ; - на рахунку в національній валюті № [NUMBER] ; - на рахунку в національній валюті № [NUMBER] ; - на рахунку в доларах США [NUMBER] ; - на рахунку в національній валюті № [NUMBER] ; - на рахунку в національній валюті № [NUMBER] ; - на рахунку в національній валюті № [NUMBER] ТВБВ №10026/0169 ; - на рахунку в національній валюті [NUMBER] (компенсації 1997 року), належні спадкодавцю згідно до довідки, виданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 21 серпня 2019 року за №46/12-05/16434БТ; у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» згідно договору банківського вкладу №TDRC000208283 від 22 грудня 2018 року на рахунках в доларах США [NUMBER] та № [NUMBER] , на картковому рахунку в доларах США [NUMBER] від 13 черня 2016 року, які належали спадкодавцю згідно з довідки, виданої Акціонерним товариством «Альфа-Банк» 20 серпня 2019 року за №6732/БТ-23.1-238439; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на частку грошових вкладів,видане 18 травня 2024 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в Двадцять Першій Київській державній нотаріальній конторі по спадковій справі №497/2019 щодо [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; стягнути із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) кошти, отримані на підставі свідоцтва про право на спадщину (1/2 грошових вкладів), яке було видано 18 травня 2024 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в Двадцять Першій Київській державній нотаріальній конторі по спадковій справі №497/2019 щодо [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме: 4199 (чотири тисячі сто дев`яностодев`ять) доларів США 96 центів та 92 501 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот одну) грн. 61 коп. 05.08.2024 ухвалою суду справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 02.09.2024 ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 09.09.2024 ухвалою суду накладено арешт на майно, належне [PERSON] . 01.10.2024 представник відповідача надав до суду відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач прийняв спадщину у визначеному законодавством порядку. Місце проживання відповідача на день відкриття спадщини було зареєстровано за однією із спадкодавцем адресою, що підтверджує факт постійного проживання за відповідною адресою. Відповідач не відмовився від прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину. Позивач прийняла свою частку спадщини, а тому встановлення факту проживання із спадкодавцем не приведе до виникнення, зміни, припинення особистих чи майнових прав. Прийняття спадщини обома дітьми спадкодавця відповідає волі матері сторін. Позивач намагається усунути брата від спадкування. На момент відкриття спадщини постійним місцем проживання відповідача із спадкодавцем була квартира [ADDRESS] . В період з 17.10.2006 по 30.11.2020 відповідач займався підприємницькою діяльністю за адресою: [ADDRESS] . 21.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні 22.09.2025 представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, підтримали позиції, викладені в позовній заяві. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяв у межах законодавства та не порушив права позивача. Свідок [PERSON] вказала про те, що: « з позивачем познайомились у 2008 році, стосунки були сусідські, але не дружні, практично щодня зустрічались, у позивача був міцний зв`язок з мамою, яка була інтелігентною, доглянутою, одягалась із смаком, мама допомагала з дітьми [PERSON] , а за сина казала, що рано одружився, жив у районі метро Вокзальна, народилась дитина». Свідок також зазначила про те, що: « [PERSON] піклувалась про матір, ходила в аптеку». Свідок [PERSON] зазначила про те, що: «перебувала в шлюбі з відповідачем з 1989 до 2006 року, проживали по [ADDRESS] , а мама жила з [PERSON] на Подолі , залишила квартиру на Брюллова , на Троєщину ходили з сином в гості, святкували День народження, Новий рік; з бабусею [PERSON] були гарні відносини». Свідок [PERSON] відповідаючи на питання представника позивача [PERSON] вказала про те, що: «познайомилась на дитячому майданчику, внуки гуляли, часто ходила до них на [ADDRESS], святкували Дні народження». Відповідаючи на питання представника відповідача [PERSON] . [PERSON] зазначила, що: " приходила туди, вона запрошувала мене, казала, що це її кімната, диван, гардероб, квіти". Свідок [PERSON] зазначила про те, що: «була знайома з бабусею подружки [PERSON] , спілкувались часто, ще з садочка, вона водила внучку на акробатику, бачились на Дні народженні, не сварились, спілкувались гарно». У відповідь на питання представника позивача [PERSON] свідок зазначила про те, що: «чула, але не бачила сина, знаю, що давно у Польщі». Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис №2916 ( а.с.9). 03.07.2024 [PERSON] звернулась до Двадцять першої київської державної нотарільної контори із заявою та вказала про те, що її брат, [PERSON] не може вважатись таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав на території Польщі, а також він не подавав заяву про прийнятя спадщини та просила видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру та на кошти на банківських рахунках ( а.с.17-18). 10.07.2024 завідувач Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. повідомила [PERSON] про те, що з матеріалів спадкової справи №497/2019 вбачається, що померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована з 10 травня 1983 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день смерті починаючи з 03 січня 1989 року був зареєстрований її син [PERSON] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , сформованим 11 липня 2019 року за №4141347, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк не заявив про відмову від неї, тому нотаріус при видачі спадщини не може не враховувати його як спадкоємця ( а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2024 року державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. засвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є: частки - син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; частки - донька - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.21). Свідоцтво про право на спадщину видано на грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаційними виплатами [PERSON] та [PERSON] 18.05.2024 року ( а.с.21). Згідно із ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до спадкової справи №02-14/497/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] від імені якого діяв представник [PERSON] 18.05.2024 звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, останнє місце проживання якої було за адресою: [ADDRESS] ( а.с.86,т.2). Згідно до заяви [PERSON] до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори зазначено про те, що спадкодавець на момент смерті фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , після смерті спадкодавця відкрилась спадщина до складу якої окрім іншого увійшла квартира за адресою: [ADDRESS] та кошти на банківських рахунках, брат не може вважатись таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця фактично з нею не проживав ( а.с.91-92). На виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2025 Державною прикордонною службо України надано інформацію щодо перетину державного кордону України [PERSON] у період з 01.01.2018 по 31.12.2019 ( а.с. 13-14,т.3). Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1279 ЦК України, спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім`єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином відповідно до 1268 ЦК України позивач 24.07.2019 звернулась до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] ( а.с. 48,т.2). [PERSON] відповідно до заяви від 18.05.2024 також виявив бажання прийняти спадщину після смерті матері, не відмовлявся від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців, а державним нотаріусом Зубченко Л.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ( а.с.120,т.2), докази оскарження нотаріальних дій позивачем разом з позовом не надавались, відповідно до ст. 1268, ст. 1269, ст. 1274, ст. 1279 ЦК України проживання спадкодавця та спадкоємця за іншими адресами не є підставою для скасування виданих свідоцтв та визнання права власності, тому заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed