Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з тим, що вона пропустила строк звернення з заявою для прийняття спадщини. Цей строк вона пропустила з поважних причин, оскільки тривалий час не могла прийти до нормального стану життя через смерть батька, займалася похованням, встановленням надгробного пам`ятника, іншими ритуальними заходами, також були обмеження та складнощі через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну, повітряні тривоги, відключення світла, збій у роботі реєстрів. Бердичівська міська рада Житомирської області подала заяву від 22.07.2025\~р. про розгляд справи без участі представника, у якій зазначила, що просить прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі належних, достатніх, достовірних та всебічно досліджених доказів (а.\~с.\~46). Судом з`ясовано, що [PERSON] помер [INFO] у м.\~Бердичеві Житомирської області (актовий запис №\~171 від 30.01.2024\~р.), що підтверджується свідоцтвом від 30.01.2024\~р. про смерть (а.\~с.\~14). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом від 23.04.1971\~р. про народження та свідоцтвом від 30.10.2010\~р. про шлюб (а.\~с.\~12, 13). Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Відповідно до частини третьої статті 1268, частин першої та другої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270 цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~ уповноваженій\~на це\~посадовій особі\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~заяву про\~прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином [PERSON] як така, що на час відкриття спадщини постійно з [PERSON] не проживала, для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ), проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви та постанови від 05.03.2025\~р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Пашинського\~О.М. (а.\~с.\~8). Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзаців першого та другого пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008\~р. №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тобто відповідачами у цій справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , і лише за їх відсутності територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З довідки від 07.05.2025\~р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Пашинського\~О.М. випливає, що інші спадкоємці [PERSON] , які б прийняли спадщину, відсутні (а.\~с.\~37). Як зазначалося вище, [PERSON] помер [INFO] у м.\~Бердичеві Житомирської області, у тому Суд виходить з того, що місцем відкриття спадщини є м.\~Бердичів Житомирської області. Таким чином Бердичівська міська рада Житомирської області є належним відповідачем у справі, оскільки місцем відкриття спадщини [PERSON] є м.\~Бердичів Житомирської області, а інші спадкоємці, які прийняли спадщину [PERSON] , відсутні. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] пропустила строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки тривалий час не могла прийти до нормального стану життя через смерть батька, займалася похованням, встановленням надгробного пам`ятника, іншими ритуальними заходами, також були обмеження та складнощі через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну, повітряні тривоги, відключення світла, збій у роботі реєстрів. Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не довела конкретних обставин, на які посилається як на поважні причини попуску строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України для подання заяви про прийняття спадщини, її ж посилання є загальним, не містять конкретних дат та/або періодів часу, коли вони існували, а тому з них неможливо з`ясувати, яким конкретно чином вони перешкоджали їй у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк вчинити дії з прийняття спадщини (подати заяву про прийняття спадщини) після смерті [PERSON] . Таким чином невчинення [PERSON] дій з прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, тобто причини, з яких вона не вчинила ці дії, не є поважними. Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці [PERSON] ,\~які прийняли\~спадщину,\~відсутні,\~а Бердичівська\~міська рада\~Житомирської області\~проти позову\~не заперечила, тобто не виявила інтересу до набуття майна, належного [PERSON] , Суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved