Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.07.2019 р. між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22035000137514 у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 22.07.2021. Після підписання Кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. На дату звернення ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до суду борг за Кредитним договором становить 82852,33 грн., який складається з: суми боргу по тілу кредиту становить 58640,11 грн., суми боргу по відсоткам 1892,22 грн., боргу по комісії 22320,00 грн. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за Кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, ані новому, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Кредитним договором в сумі 82852,33 грн. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за Кредитним договором за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, (кількість днів 70, сума заборгованості 58640,11 грн.) в розмірі 337,38 грн. та суму боргу з урахуванням індексу інфляції за Кредитним договором, що розраховано наступним чином: місяці прострочки - з 15.12.2021 по 23.02.2022, Індекси інфляції, що перемножуються 100.6%х101.3%х101.6%; Індекс інфляції - 103,538%, сума заборгованості - 58640,11 грн. Сума боргу з урахуванням інфляції 60714,97 грн. Збитки від інфляції 2074,86 грн. Таким чином, заборгованість за Кредитним договором, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, становить 85264,57 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту 58640,11 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 1892,22 грн.; прострочена заборгованість по комісії 22320,00 грн.; збитки від інфляції 2074,86 грн.; 3% річних 337,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь, а також стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. Представник позивача Дорошенко М.А. у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві зазначила про можливість розгляду справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву, суду не надавала. Частина 4 ст.223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №22035000137514, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти в сумі 62 000, 00 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами: 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних, зі строком кредитування 24 місяців, тобто до 22.07.2021 року. Також умовами кредитного договору передбачена сплата позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі: з 22.07.2019 року по 21.02.2020 року 5% від суми кредиту, з 22.02.2020 року по 21.08.2020 року - 4 % від суми кредиту, з 22.08.2020 року по 21.02.2021 року 3% від суми кредиту, з 22.02.2021 року по 22.07.2021 року 1,95 % від суми кредиту (п.1.2. Кредитного договору). Після підписання кредитного договору відповідачка власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. З виписки по особистому рахунку відповідачки за кредитним договором, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами кредитного договору, також ця виписка містить відомості про використання відповідачкою кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед Банком. Відтак, у межах строку користування кредитом відповідачка зобов`язана була повертати Банку кредит і сплачувати проценти за погодженою сторонами ставкою, однак належним чином не виконувала свої зобов`язання. У наданому банком розрахунку зазначено, що розмір заборгованості за кредитним договором № 22035000137514 станом на 14.12.2021 року становить 82852,33 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту - 58640,11 грн.; заборгованість по відсотках - 1892,22 грн.; заборгованість по комісії 22320,00 грн. Позивач набув права вимоги за вищевказаним кредитним договором на підставі договору факторингу №15/12/2021 укладеного 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», згідно з умовами якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до Боржників за кредитними договорами, у тому числі й до боржника [PERSON] , яка станом на 15.12.2021 мала непогашену заборгованість за кредитним договором №22035000137514 у розмірі 82852,33 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту - 58640,11 грн.; заборгованість по відсотках 1892,22 грн.; заборгованість по комісії 22320,00 грн., що підтверджено витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 15.12.2021 року №15/12/21, який доданий до матеріалів справи. Доказів повернення грошових коштів матеріали справи не містять. До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. У відповідності до ст. 509 ЦК України, визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до статті 509\~ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 610,629\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуття чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8Закону\~України «Про\~споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті та частини другої статті 8Закону\~України «Про\~споживче кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08червня\~2017року\~№49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь комісії за обслуговування кредитної заборгованості, позивачем не доведено правомірності нарахування вищевказаної суми, оскільки плата за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої, другої статі 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому суд ураховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, яка відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20. Так, зі змісту кредитного договору №22035000137514 від 22 липня 2019 року вбачається, що відповідач встановлено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі: з 22.07.2019 року по 21.02.2020 року 5% від суми кредиту, з 22.02.2020 року по 21.08.2020 року - 4 % від суми кредиту, з 22.08.2020 року по 21.02.2021 року 3% від суми кредиту, з 22.02.2021 року по 22.07.2021 року 1,95 % від суми кредиту (п.1.2. Кредитного договору), без уточнення найменування конкретної послуги. Суд зазначає, що відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Враховуючи зазначене, та той факт, що позивачем не доведено правомірність нарахування комісії по кредитному договору №22035000137514 від 22 липня 2019 року, суд дійшов висновку, що у стягненні з відповідачки суми нарахованої комісії за цим кредитним договором, у розмірі 22320,00 грн., що встановлено з наданого детального розрахунку заборгованості, слід відмовити. \~ \~ \~ \~Стосовно стягнення інфляційний втрат та 3% річних суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено, що на період дії воєнного стану дані платежі не стягуються. Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 2074,86 грн. та 3% річних в розмірі 337,38 грн. також підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн., суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що вони підлягають задоволенню пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 85264,57 грн., з яких задоволено вимоги в сумі 62944,27 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено 2422, 40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 1788,27 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. \~ \~ \~ \~В постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 (справа № 922/445/19) зазначено, що за умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Дорошенко М.А. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №10289/10 від 11.10.2021). Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Дорошенко М.А. є договір про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023 вартість 1 години роботи адвоката становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №637 від 13.12.2024 Дорошенко М.А. витрачено 2 години для зустрічі з представником ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» для надання консультації та ознайомлення з матеріалами справи, а також 3 години для підготовки позовної заяви та додатків до неї. Відповідно до рахунку-фактури №637 від 13.12.2024 р. вартість послуг Дорошенко М.А. становить 7570,00 грн. Згідно платіжної інструкції №7283 від 13.12.2024 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» сплатило Дорошенко М.А. 7570,00 грн. Відповідно до п.3 ч.2 ст.\~141\~ЦПК України інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 85264,57 грн., з яких задоволено вимоги в сумі 62944,27 грн. Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5588,35 грн. З огляду на викладене, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial