Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник позивача\~звернулася до\~суду із\~позовною заявою,\~ на\~підставі ст.\~509,\~512,\~516,\~525,\~526,\~530,\~549,\~599,\~610-612,\~625,\~626,\~628,\~633,\~634,\~639,\~641,\~642,\~1048,\~1049,\~1054,\~1056-1 ЦК України, про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №014-09.5-76413 від 31.07.2007 у розмірі 46880,30 грн. (сума заборгованості за основною сумою боргу) та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено кредитний договір №014-09.5-76413 від 31.07.2007, підписанням якого позичальник підтвердила, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 20.11.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-73, у відповідності до умов якого, АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі (ах) Боржників (Портфель Заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників від 22.11.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20.11.2024 (витяг з Реєстру Боржників додається), TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 46880,30 грн., з яких: 46880,30 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0 грн. - сума заборгованості за відсотками та пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22.11.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №014-09.5-76413 від 31.07.2007 у розмірі 46880,30 грн. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадженння з викликом сторін (а.с.38-39). Представник позивача в судове засідання не з?явилася, розгляд справи просила здійснювати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 2-5). Відповідачка належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання повторно не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 37, 45, 47, 52). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~\~ Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено кредитний договір №014-09.5-76413 від 31.07.2007, підписанням якого позичальник підтвердила, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб (а.с.6-7). В подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 02.07.2009 до кредитного договору №014-09.5-76413 (а.с.8) та Додаткову угоду від 01.07.2013 до кредитного договору №014-09.5-76413 від 31.07.2007 (а.с.9-12). 20.11.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-73, у відповідності до умов якого, АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі (ах) Боржників (Портфель Заборгованості) (а.с.20-22). Відповідно до\~Реєстру Боржників\~від 22.11.2024\~до Договору\~відступлення права\~вимоги №114/2-73\~ від\~20.11.2024,\~TOB\~«ФК «ЄАПБ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] \~у сумі\~46880,30\~грн.,\~з яких:\~46880,30\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~0\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за відсотками\~та пенею (а.с.23). Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №014-09.5-76413 від 31.07.2007, станом на 22.11.2024 року заборгованість боржника [PERSON] не погашена, залишок заборгованості складає 46880,30 грн., з яких: 32400,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 14480,30 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом (а.с. 15-19). Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою п.1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідачки щодо погашення наявної в неї заборгованості за Кредитним договором №014-09.5-76413 від 31.07.2007, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Як встановлено судом, внаслідок не виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №014-09.5-76413 від 31.07.2007, остання має заборгованість у розмірі 46880,30 грн., з яких: 46880,30 грн. заборгованість за основною сумою боргу. У відповідності до ч.1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на викладене, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 3028,00 грн.(а.с.1).

Outcome: approved