Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягнути аліменти на утримання дітей. В позовній заяві позивач зазначала, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2022 року внаслідок несумісності\~характерів,\~різних поглядів\~на життєві\~проблеми та\~шляхи їх\~вирішення. З 01 грудня 2022 року спільного господарства не ведеться, однією сім`єю сторони не проживають та не мають наміру в подальшому проживати разом як чоловік та дружина, мають різні погляди на життя. 20 листопада 2004 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від даного шлюбу народився [PERSON] , [INFO] . Згодом 2 квітня 2008 року вищевказаний шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 27 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] повторно було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу народився [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі в утриманні дітей не приймає, у своїй позовній заяві позивач просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : -аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 25 % від усіх видів заробітку Відповідача починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; -аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25 % від усіх видів заробітку Відповідача починаючи з дня звернення до суду всіх видів його заробітку щомісячно, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Згодом, позивач [PERSON] подала заяву про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила: -Розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 27 грудня 2011 року, актовий запис № 470. -Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку Відповідача але не менше ніж 100% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03.10.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні 12.09.2025 року позивачка та її представник позовні вимоги, викладені у заяві про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, відповідач зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 грудня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 470 (Свідоцтво про шлюб від 27.12.2011 року, Серія [NUMBER] ) Від даного шлюбу у них народився [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 26.02.2013 року, Серія [NUMBER] ). Шлюбні відносини між сторонами припинено. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109\~СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України, особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинення внаслідок несумісності\~характерів,\~різних поглядів\~на життєві\~проблеми та\~шляхи їх\~вирішення.Подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача , а відтак, шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно з ч. 1 ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у судовому порядку. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.\~180\~СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину та законодавче обмеження загального розміру відрахувань із заробітної плати у виді 50%. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позову, відтак, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі. Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів підлягають стягненню із відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved