Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 27.12.2024 укладено кредитний договір (оферти) №27.12.2024-100002837. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 15000 грн., строком на 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 15.05.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку договору не передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 2250 грн. Неустойка: 150 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 42519,02 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15000 грн., по процентам у розмірі 18900 грн., по комісії 1119,02 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 7500 грн. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №27.12.2024-100002837 від 27.12.2024 у розмірі 42519,02 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без участі представника (а.с.8). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2024 21:25 [PERSON] сформовано заявку кредитного договору №27.12.2024-100002837 (кредитної лінії). Указана заявка містить персональні дані позичальника [PERSON] , а також реквізити належного йому електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 4149-62ХХ-ХХХХ-3218 (а.с.15-17). Сторонами погоджено наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту- 27.12.2024; сума кредиту - 15000 грн.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 15.05.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 2250 грн. 27.12.2024 сформована відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.12.2024-100002837 (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е592 (а.с.17). До позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е592; а також інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору (а.с.15-16, 17 зворот). На підставі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст.\~11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як зазначено в ч. 6 ст.\~11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст.\~3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що 27.12.2024 року між [PERSON] та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено електронний кредитний договір, який підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.07.2025 №164-0907, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до такого договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.12.2024 21:26:12 на суму 15000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua - 608521631, призначення платежу: видача за договором кредиту №27.12.2024-100002837 (а.с.12). Отже, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов кредитного договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було надано кредитні кошти в сумі 15000 грн. Згідно із ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №27.12.2024-100002837 від 27.12.2024 заборгованість позичальника [PERSON] становить 42519,02 грн., із яких: 15000 грн. - основний борг; 18900 грн. - проценти; 1119,02 грн. комісія; 7500 грн. неустойка (а.с.13). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 7 Заявки кредитного договору № 27.12.2024-100002837 (кредитної лінії), а також Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 27.12.2024-100002837 сторони погодили розмір комісії, пов`язаної з наданням кредиту 15% від суми кредиту та, яка дорівнює 2250 грн. Тобто, [PERSON] підписавши вказані Заявку та Відповідь погодився на те, що в день видачі кредиту йому буде нараховано розмір комісії в сумі 2250 грн. тобто йому була відома вказана умова договору, на яку він погодився. Крім того, відповідач не звертався до суду з вимогою про визнання вказаного пункту договору недійсним. Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 15000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків та комісії у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 35019,02 грн., з яких: 15000 грн. основний борг, 18900 грн. - проценти, 1119,02 грн. комісія. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 7500 грн. - заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 7500 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7500 грн. - заборгованості за неустойкою до задоволення не підлягає. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1995,11 грн. (35019,02 грн. х 2422,40 грн. / 42519,02 грн).

Outcome: partial