Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У травні 2025 року позивачі, через свого представника адвоката Савицьку О.Е., звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» за №1540 від 23.01.2002, між [PERSON] , яка діяла від імені відповідача, та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого сина [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказали, що 23.01.2002 [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] на підставі доручення, та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого, на той час неповнолітнього сина [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого вони придбали в рівних частинах квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований на Біржі нерухомості\~«Едвайс-Консульт». Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. На теперішній час позивачі мають намір розпорядитися власним майном, однак цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 30.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за останньою відомою адресою місця реєстрації відповідача та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено,\~що 23.01.2002\~ [PERSON] ,\~яка діяла\~від імені\~ [PERSON] на\~підставі доручення\~від 10.09.2001,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Миколаївського\~міського нотаріального\~округу Миколаївської\~області Поліщук\~Л.В.,\~та [PERSON] ,\~яка діяла\~від свого\~імені та\~від імені\~свого неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~уклали договір\~купівлі-продажу,\~відповідно до\~умов якого\~відповідач продав,\~а позивачі\~купили квартиру\~ [ADDRESS] . Договір оформлено на Біржі нерухомості\~«Едвайс-Консульт»\~та 03.02.2002 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним №16672. З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2025 №16113/40.02/40/020/25 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] за вищевказаною адресою зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2002, складеного на філії №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», зареєстрованого в КП ММБТІ 08.02.2002 за реєстровим №16672. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачі мають намір розпорядитися своїм правом на нерухоме майно, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладання. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 23.01.2002, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачам реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., витрати на оплату якого понесені позивачами при зверненні до суду.

Outcome: approved