Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

07.02.2025 [PERSON] звернулась до Чортківського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилалась на наступне. [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] , після якого залишилось спадкове майно, а саме: 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Позивачка звернулась в усному порядку до державного нотаріуса Чортківської районної державної контори та надала документи для одержання свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, зокрема, свідоцтво про право власності на житло від 28.12.2007 № 4467, відповідно до якого вказана квартира є спільною сумісною власністю [PERSON] , її чоловіка [PERSON] , сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Листом від 30.01.2025 № 29/01-16 в.о. державного нотаріуса Чортківської районної державної контори Максимович Л.В. повідомила, що відповідно до даних спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, заповіт спадкодавець не складав. З огляду на те, що вказана квартира є спільною власністю кількох осіб, право власності визначається пропорційно до часток осіб, державний нотаріус запропонувала звернутись до суду для вирішення питання права власності на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 № 2584 /0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дзержинського міського суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та Селидівського міського суду Донецької області» з 02 вересня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. З огляду на вищезазначене, ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 10.02.2025 матеріали цивільної справи скеровано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю у порядку ст. 30-32 ЦПК України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2025 позовна заява [PERSON] залишена без руху через недодержання вимог, визначених ст. 175 та ст. 177 ЦПК України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2025, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яке визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження; проведення підготовчого судового засідання призначено на 23.04.2025; витребувано від П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори витяг зі Спадкового реєстру відносно [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] , у разі відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] - з наданням належним чином засвідченої її копії. 11.04.2025 до суду надійшло клопотання від відповідачки [PERSON] , в якому вона зазначає про визнання позовних вимог та просить розгляд справи проводити без її участі. 16.04.2025 до суду надійшло клопотання від відповідача [PERSON] , в якому він зазначає про визнання позовних вимог та просить розгляд справи проводити без його участі. 22.04.2025 на адресу суду, при супровідному листі від 15.04.2025 № 249/01-09 в.о. завідувача П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Карачун О.О., надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.04.2025 № 80846404, відповідно до якої інформація у Спадковому реєстрі відносно померлого [INFO] [PERSON] відсутня. У судове засідання, призначене на 23.04.2025, учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладений на 13.05.2025. У судовому засіданні 13.05.2025 представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, у судовому засіданні оголошено перерву до 03.07.2025. 27.05.2025 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 03.07.2025 підготовне судове засідання у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті на 25.07.2025, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. 23.07.2025 до суду надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] адвоката Квятковського Д.В., в якому він зазначив про визнання уточнених позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його та відповідача участі. У судовому засіданні 25.07.2025 оголошено перерву до 26.08.2025. У судовому засіданні 26.08.2025 розгляд справи відкладений на 03.09.2025. Судове засідання, призначене на 03.09.2025, не відбулось, у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Розгляд справи перенесено на 11.09.2025. У судовому засіданні 11.09.2025 проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, врахувавши думку відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 28.12.2007, виданого Селидівською біржею нерухомості (складено російською мовою), копією технічного паспорту, виданого Селидівською біржою нерухомості (складено російською мовою), та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17671832 від 08.02.2008. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , місце смерті - м. Селидове Донецької області. Згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, спадкодавець заповіту не складав. Відповідно до довідки №08-4/47, виданої 28.01.2025 відділом реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , в якій міститься відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] . 15.11.1986. Відповідачі у справі, [PERSON] , [PERSON] , є віповідно сином та донькою померлого. Листом від 30.01.2025 № 29/01-16 в.о. державного нотаріуса Чортківської районної державної контори Максимович Л.В. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на те, що вказана квартира є спільною власністю кількох осіб, та спір між спадкоємцями. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1,3 ст.1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що позивачка [PERSON] , як дружина померлого [PERSON] , та відповідачі у справі, діти померлого, [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцемцями за законом першої черги. Спадкодавець [PERSON] заповіту за життя не складав. Згідно долученої позивачкою копії свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 28.12.2007, виданого Селидівською біржею нерухомості (складено російською мовою), вбачається, що воно видане [PERSON] та членам її родини: чоловіку [PERSON] , дочці [PERSON] та сину [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,60 кв.м., та є їх спільною сумісною власністю. Викладене підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17671832 від 08.02.2008. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що наданими позивачкою доказами підтверджено факт належності спадкодавцю [PERSON] за життя частки квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому вона увійшла до складу спадщини за законом після смерті останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, позиції відповідачів, які позовні вимоги визнали в повному обсязі та про свої права на спадкове майно не заявили, а також те, що у встановленому законом позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права, про що свідчить лист нотаріуса від 30.01.2025, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та правомірність заявлених позовних вимог, тому наявні підстави для задоволення позову шляхом визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved