Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 57,6 м 2, житловою площею 37,1 м2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач була змушена у 2022 році покинути своє постійне місце проживання в Донецькій області у зв`язку із збройним конфліктом та переміститись до Одеської області та перебуває на обліку внутрішньо-переміщених осіб, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.03.2022 року. На даний час проживає в Одеській області. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10 липня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської держконтори Шмитько В.І. 10.07.1999 року, зареєстровано в реєстрі за № 21865, [PERSON] належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . На вказаному договорі купівлі-продажу міститься реєстраційний напис, згідно якого право приватної власності [PERSON] на вищезазначену квартиру було зареєстровано Волноваським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 99 за реєстровим № 6518. На квартиру [ADDRESS] 15.03.1990 р. було виготовлено технічний паспорт КП «Волноваське БТІ». Станом на 15.03.1990 року при проведенні технічної інвентаризації було встановлено, що у договорі купівлі-продажу квартири вказана загальна 57,6 кв м, житлова площа 37,10 кв. м. Згідно експлікації внутрішніх площ до плану квартири [ADDRESS] , житлова квартира розташована на 2-му поверсі п`яти поверхового будинку, яка в цілому складається з 3-х житлових кімнат, кухні ванної кімнати, туалету, 2- коридорів та 2-х кладових. З метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме, на вказану квартиру позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради, проте у здійсненні реєстрації права власності мені було відмовлено. 11.10.2024 року було постановлено рішення про зупинення розгляду заяви № 75504208, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іваном Миколайовичем, підставою є неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 р., державним реєстратором на виконання вимог ст.10 Закону направлено запит до БТІ. 27.11.2024 року постановлено Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76299273 державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Кісельовою Г.А., підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій є завершення строку, встановленого частиною 3 ст. 23 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усуненні обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. На даний час БТІ м. Волновахи перейменовано та змінило організаційно-правову форму на ТОВ «Волноваське бюро технічної інвентаризації». Державним реєстратором зроблено запит до ТОВ «Волноваське бюро технічної інвентаризації», але відповіді не отримано. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше ним надано заяву відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, позовну заяву задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником було надано заяву відповідно до якої просив розглянути справу без участі представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 1999 року належить квартира за номером [ADDRESS] , що складається із трьох жилих кімнат, житловою площею 37,10 кв.м., загальною площею 57,60 кв.м. Вказаний договір зареєстровано в органах БТІ. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У пункті 1 частини другої зазначеної статті передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном згідно з положеннями частини першої статті 317 ЦК України. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ураховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі N 920/615/16, від 05 вересня 2019 року у справі N 907/310/18). Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 760/14438/15-ц. Отже, розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права за загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється. Тобто положення стаття 392 ЦК України спрямована на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція викладена у пункті 13 постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі N 910/1016/17, пункті 12 постанови від 17 квітня 2018 року у справі N 914/1521/17). З огляду на викладене, ураховуючи надані суду докази, суд уважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved