Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

ТзОВ «Мілоан» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення 28\~509,46 грн боргу за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] 25.08.2024 уклав з ТзОВ «Мілоан» кредитний договір № 103630861 про надання кредиту, згідно з яким йому було надано в кредит 12\~000,00 грн. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого заборгував 28\~509,46\~грн,\~з них: 12\~000,00\~грн кредит,\~10\~509,46 грн проценти, 6 000,00 грн неустойки. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Позивач заявив в позовній заяві про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач, який був належним чином повідомленим про місце та час проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідач подав до суду 24.06.2025 через електронний кабінет клопотання про витребування в позивача доказів та повернення позовної заяви ТзОВ «Мілоан». Ухвалою суду від 26.06.2025 в задоволенні клопотання було відмовлено. Відповідач подав до суду 15.09.2025 через електронний кабінет відзив на позовну заяву з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 278 ЦПК України п`ятнадцятиденного строку та не заявив про поновлення пропущеного процесуального строку, тому суд на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК залишає відзив без розгляду. Також відповідач подав до суду 15.09.2025 через електронний кабінет клопотання про залишення позову без розгляду. Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки немає підстав, визначених статтею 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду. Щодо твердження про неотримання відповідачем позовної заяви суд зазначає, що позивач надіслав позовну заяву та додані до неї документи на відому йому адресу проживання відповідача в с. Верхня Липиця. Саме така адреса зазначена в кредитному договорі. Суд встановив, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Рогатин. Водночас доступ до позовної заяви, доданих до неї документів та процесуальних документів відповідач має через електронний кабінет. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. 25.08.2024 [PERSON] уклав в електронній формі договір про споживчий кредит № 103630861 з ТзОВ «Мілоан» шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується паперовою копією цього договору. Згідно з умовами цього договору розмір кредиту 12 000,00 грн, кредит було надано строком на 345 днів, розмір процентної ставки 0,96 % в день, комісія за надання кредиту 1 440,00 грн. Обставина надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується копією квитанції про перерахунок 25.08.2025 за допомогою платіжного сервісу Liqpay 12\~000,00 грн на платіжну картку, перших шість та останніх дві цифри якої співпадають з цифрами, зазначеними в кредитному договорі як цифри платіжної картки [PERSON] , з призначенням платежу: кошти згідно з договором 103630861. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту та процентів, а також відомості, що містяться в розрахунку заборгованості, суд встановив обставину неповернення 12\~000,00\~грн кредиту,\~10\~509,46 грн процентів. Вимога позивача про стягнення заборгованості за неустойкою не підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом установлено також, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача 12\~000,00\~грн кредиту\~та 10\~509,46 грн процентів, що разом дорівнює 22\~509,46 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 22\~509, 46 грн х 100 / 28\~509,46 грн = 78,95 % (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 78,95 % = 1\~912,48 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). ТзОВ «Мілоан» заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 7 100,00 грн. На підтвердження цих витрат надано: копію договору про надання правничої допомоги від 16.01.2025, укладеного між ТзОВ «Мілоан» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс»; копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 16.01.2025; акт про надання правничої допомоги від 28.04.2025 на загальну суму 7 100,00 грн; копію платіжної інструкції № 15888 від 29.04.2025 на суму 7\~100,00 грн. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з постановою\~Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21). З огляду на необхідність дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаної роботи, суд визначає їх в сумі 4 000,00 грн і стягненню з відповідача ці витрати підлягають пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (78,95 %). 4 000,00 грн х\~78,95 % = 3158,00 грн (розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: partial