Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

у червні 2025 року [PERSON] , звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що «18» вересня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Комінтернівським ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 817, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим «18» вересня 2015 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Червонозаводським ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції «07» квітня 2016 року. Відповідно витягу з реєстру київської територіальної громади №2025/008102097, сформований «18» червня 2025 року, дитина зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , але на даний час фактично проживає з нею у квартирі, що є її приватною власністю і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 2022 року вони з чоловіком не проживають разом, їх сім`я перестала існувати. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на сімейне життя, обов`язки, виховання дитини, відсутня взаємна повага, що негативно впливає на моральний та психічний стан всієї родини, а більш за все перешкоджає нормальному розвитку їх неповнолітньої дитини. Вважає, що подружні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим наполягає на розлученні. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем не згодна. В питанні щодо утримання, виховання дитини, спільних зустрічей, а також щодо аліментів вони дійшли взаємної згоди в усній формі. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя не мають. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. З врахуванням наведеного просила розірвати шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований «18» вересня 2015 року Комінтернівським ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №817, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . 23 червня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі 24 червня 2025 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на запит надійшла до суду 28 липня 2025 року. В період з 30 липня 2025 року по 04 серпня 2025 року суддя перебувала у нарадчій кімнаті. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. 25 серпня 2025 року до суду від відповідача надійшла заява в якій він в повному обсязі підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив позов задовольнити в повному обсязі, не надавати строк для примирення з позивачкою. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 18 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , актовий запис №817 (а.с. 8). Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] . В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07 квітня 2016 року, Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний актовий запис №341 (а.с. 9). Обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, позивач просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до платіжної інструкції № 0К93-30КМ-М6М4-6ВВЕ від 18 червня 2025 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. (а.с. 12). З огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved