Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У квітні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 08 січня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 76181241, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер її мобільного телефону. За умовами вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 06.02.2024 року, фіксована процентна ставка 2,5% в день. У період з 08.01.2024 року по 06.02.2024 року діяла знижена процентна ставка 0,875%, за понадстрокове користування позикою діяла процентна ставка 2,70% в день. Орієнтовна загальна вартість позики становила 15\~150,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 21 січня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7497218 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер її мобільного телефону. За умовами вказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 7000,00 грн. на строк 360 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,20% в день стандартна процентна ставка, знижена процента ставка 0,01% в день та застосовується на умовах, визначених у п. 1.5.2. договору. Періодичність сплати процентів кожні 15 днів. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27092024, відповідно до вимог якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 25 січня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1405302, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 5000,00 грн., строком користування 360 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день стандартна процентна ставка, 0,01% знижена процентна ставка, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 14 жовтня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14102024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 18 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 30696-02/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 9000,00 грн., строком користування кредитом 120 днів, тобто до 16.06.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день . 25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24072024, відповідно до умов якого, до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 21 лютого 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Маніфою» було укладено договір позики № 6975363, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн., строком користування до 11.05.2024 (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів. Акційна процентна ставка, фіксована 0,01% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій. Базова процентна ставка, фіксована 2,50% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду. Основна процентна ставка, фіксована 2,50% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого, до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 05 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 07204-03/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 3000,00 грн., строком користування кредитом 120 днів, тобто до 05.03.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. 21 жовтня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до умов якого, до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Позивач вказав, що відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй кредити в строки, передбачені кредитними договорами, а отже має непогашену заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 142\~112,83 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третіх осіб, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. 19 червня 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 19 липня 2025 року витребувано докази у АТ КБ «Приватбанк». Відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. 08 січня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 76181241, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора s2FznDsujo, який був надісланий на номер її мобільного телефону. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилася з графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором s2FznDsujo. За умовами вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 06.02.2024 року, фіксована процентна ставка 2,5% в день. У період з 08.01.2024 року по 06.02.2024 року діяла знижена процентна ставка 0,875%, за понадстрокове користування позикою діяла процентна ставка 2,70% в день. Орієнтовна загальна вартість позики становила 15\~150,00 грн. Факт перерахування позичальнику грошових коштів у розмірі 12\~000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 24.07.2025 року та випискою по її рахунку, за якою 08.01.2024 року на банківську картку відповідача № [NUMBER] була зарахована відповідна сума. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») було укладено договір факторингу № 14/06/21. Позивач вказав, що відповідно до договору факторингу від 14.06.2021 року до нього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище договором позики. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року заборгованість [PERSON] складає 28\~787,37 грн., з яких: 6681,60 грн. заборгованість за кредитом та 22\~105,77 грн. заборгованість за процентами. Зазначений розмір заборгованості вказаний у розрахунку заборгованості. 21 січня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 7497218 про надання споживчого кредиту. За умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 7000,00 грн. строк на 360 днів. Дата повернення кредиту, сплати відсотків, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до п. 1.5. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. За п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] ….4706. Згідно з п. п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору. Кредитний договір було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7429. До укладання кредитного договору відповідач ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором А7429. Підписавши договір про надання споживчого кредиту, відповідач взяла на себе зобов`язання повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Факт перерахування позичальнику грошових коштів у розмірі 7000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 24.07.2025 року та випискою по її рахунку, за якою 21.01.2024 року на банківську картку відповідача № [NUMBER] була зарахована відповідна сума. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27092024, за яким, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 22\~658,04 грн., з яких: 6845,32 грн. заборгованість за кредитом та 15\~812,72 грн. заборгованість за процентами. Така ж сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості. 25 січня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1405302. Відповідно до умов договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За п. 1.3.-1.4. договору, сума кредиту складає 5000,00 грн., строк кредиту 360 днів., періодичність сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору. Договір було підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А444. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором А444. Факт перерахування позичальнику грошових коштів у розмірі 5000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 24.07.2025 року та випискою по її рахунку, за якою 25.01.2024 року на банківську картку відповідача № [NUMBER] була зарахована відповідна сума. 14 жовтня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14102024, за яким, ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 14.10.2024 року за договором факторингу № 14102024 від 14.10.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 14.10.2024 року до договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 36\~749,92 грн., з яких: 4999,99 грн. заборгованість за кредитом, 29\~249,93 грн. заборгованість за процентами та 2500,00 грн. заборгованість за пенею. Така ж сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості. 18 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 30696-02/2024, відповідно до умов якого товариство надає фінансовий кредит в розмірі 9000,00 грн., строком користування 120 днів, тобто до 16.06.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Договір було підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W3416, який було надіслано позичальнику на її мобільний номер телефону. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором W3416. Факт перерахування позичальнику грошових коштів у розмірі 9000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 24.07.2025 року та випискою по її рахунку, за якою 18.01.2024 року на банківську картку відповідача № [NUMBER] була зарахована відповідна сума. 25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 25072024, за яким, ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 25.07.2024 року за договором факторингу № 25072024 від 25.07.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 25.07.2024 року до договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 29\~250,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за кредитом та 20\~250,00 грн. заборгованість за процентами. Така ж сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості. 21 лютого 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6975363. Згідно п. п. 2.3.1 - 2.3.4 договору: тип позики - довгострокова, сума позики складає 3000,00 гривень, строк позики: до 11.05.2024 року (80 днів). Відповідно до п. 2.4.1-2.4.3 договору акційна процентна ставка, фіксована 0,01% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій. Базова процентна ставка, фіксована 2,50% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду. Основна процентна ставка, фіксована 2,50% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Згідно п. 2.5. договору позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером банківської картки № [NUMBER] …4706, зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Договір позики було підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. До укладання кредитного договору відповідач ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту (позики), таблицею обчислення загальної вартості кредиту (позики), реальної річної процентної ставки за договором та графіком нарахувань, про що свідчить її електронний підпис одноразовими ідентифікаторами. Факт перерахування позичальнику грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 24.07.2025 року та випискою по її рахунку, за якою 21.02.2024 року на банківську картку відповідача № [NUMBER] була зарахована відповідна сума. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, за яким, ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників № 6 від 21.08.2024 року за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників № 6 від 21.08.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 12\~667,50 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за кредитом та 9667,50 грн. заборгованість за процентами. Така ж сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості. 05 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 07205-03/2024, відповідно до умов якого товариство надає фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн., строком користування 120 днів, тобто до 02.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Договір було підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W0720, який було надіслано позичальнику на її мобільний номер телефону. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором W0720. Факт перерахування позичальнику грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 24.07.2025 року та випискою по її рахунку, за якою 05.03.2024 року на банківську картку відповідача № [NUMBER] була зарахована відповідна сума. 21 жовтня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024, за яким, ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 21.10.2024 року за договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 21.10.2024 року до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 12\~000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за кредитом та 9000,00 грн. заборгованість за процентами. Така ж сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вважає, що відповідно до укладених договорів факторингу, до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 142\~112,83 грн., яку просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи та наявних у справі договорів, такі договори підписані відповідачем електронним підписом одноразовими ідентифікаторами, що були направлені йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договорів із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши договори саме такого змісту, відповідач погодився з їх умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договорів вимогам законодавства без їх обґрунтування доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Однак, суд констатує, що матеріали справи не містять відомостей, що станом на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», до нового кредитора перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника [PERSON] за договором позики № 76181241 від 08.01.2024 на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту та процентів. Так, договір факторингу № 14/06/21, приєднаний до матеріалів справи, укладений між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 року, тобто ще до підписання договору позики № 76181241 від 08.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про набуття ним права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договорами позики від 08.01.2024 року у зв`язку з укладенням договору факторингу від 14.06.2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами. Свої зобов`язання за кредитними договорами позикодавці виконали в повному обсязі, а саме, надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Факт перерахування грошових коштів відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивачем доведено перехід права вимоги за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Слон Кредит», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Маніфою». Таким чином, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Однак, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитними договорами матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами зазначених вище договорів, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитними договорами за основними сумами боргу в розмірі 6845,32 грн., 4999,99 грн., 9000,00 грн., 3000,00 грн. та 3000,00 грн. - є обґрунтованими. Проте, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 1. За договором про надання споживчого кредиту № 7497218 від 21.01.2024 року. Сума кредиту 7000,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність оплати процентів кожні 15 днів, розмір процентів становить 0,01% в день (знижена процентна ставка), у разі оплати сум до 05.02.2024 року або протягом 3 календарних дів, що слідує за вказаною датою, та 2,20% в день в межа строку кредитування у 360 днів. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір був укладений 21.01.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,20% в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Розмір процентів за весь час користування кредитом мав становити для відповідача 24\~160,50 грн. (7000,00 х 15 днів х 0,01%) + (7000,00 х 345 дні х 1%). За розрахунком боргу, проценти відповідачу нараховані по 01.07.2024 року включно, тобто за 163 календарні дні. Розмір процентів для відповідача мав складати у цей період 10\~370,50 грн. (7000,00 х 15 днів х 0,01%) + (7000,00 х 148 днів х 1%). Відповідач сплатила проценти у цей період у розмірі 6376,24 грн. Таким чином, залишок боргу за процентами складає 3994,26 грн. (10\~370,50 6376,24), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. 2. За договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1405302 від 25.01.2024 року. Сума кредиту складає 5000,00 грн., строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 2,50% в день, знижена 0,01% у разі сплати першого платежу, визначеного в Графіку. Періодичність оплати процентів кожні 30 днів. Договір був укладений 25.01.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,50% в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Розмір процентів за весь час користування кредитом мав становити для відповідача 17\~265,00 грн. (5000,00 х 30 днів х 0,01%) + (5000,00 х 345 дні х 1%). За розрахунком боргу, проценти відповідачу нараховані по 19.01.2025 року включно, тобто за 360 календарні дні. Відповідачем було сплачено 15,01 грн. процентів, тому залишок боргу за процентами складає 17\~249,99 грн. (17\~265,00 15,01), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. 3. За договором про надання фінансового кредиту № 30696-02/2024 від 18.02.2024 року. Сума кредиту 9000,00 грн., строк кредитування 120 днів, процентна ставка фіксована 2,50% в день у межах строку кредитування. Договір був укладений 18.02.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,50% в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Розмір процентів за весь час користування кредитом мав становити для відповідача 10\~800,00 грн. (9000,00 х 120 днів х 1%). За розрахунком боргу, проценти відповідачу нараховані по 16.06.2024 року включно, тобто за 144 календарних дні. Відповідачем було сплачено 2673,00 грн. процентів, тому залишок боргу за процентами складає 8127,00 грн. (10\~800,00 2673,00), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. 4. За договором позики № 6975363 від 21.02.2024 року. Сума позики - 3000,00 грн., строк позики- 80 днів, акційна процентна ставка 0,01% в день застосовується протягом першого розрахункового періоду (30 днів), 2,50% в день базова процентна ставка (50 днів). Договір був укладений 21.02.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,50% в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Розмір процентів за весь час користування кредитом мав становити для відповідача 1509,00 грн. (3000,00 х 30 днів х 0,01%) + (3000,00 х 50 днів х 1%). Відповідачем проценти не сплачувалися, тому слід борг за процентами з відповідача у розмірі 1509,00 грн. 5. За договором про надання фінансового кредиту № 07205-03/2024 від 05.03.2024 року. Сума кредиту 3000,00 грн., строк кредитування 120 днів, процентна ставка фіксована 2,50% в день у межах строку кредитування. Договір був укладений 05.03.2024 року, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,50% в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Розмір процентів за весь час користування кредитом мав становити для відповідача 3600,00 грн. (3000,00 х 120 днів х 1%). За розрахунком боргу, проценти відповідачу нараховані по 02.07.2024 року включно, тобто за 120 календарних дні. Відповідач проценти за договором не сплачувала, тому борг за процентами складає 3600,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення пені у розмірі 2500,00 грн. за договором № 1405302 від 25.01.2024 року, суд зазначає наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє станом на день ухвалення судом рішення у справі. Відповідно Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування. Враховуючи те, що пеня для відповідача за договором від 25.01.2024 року виникли у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що вона стягненню з відповідача не підлягає, а тому в цій частині позову слід відмовити. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: - за договором про надання споживчого кредиту № 7497218 від 21.01.2024 року у розмірі 10\~839,58 грн., з яких: 6845,32 грн. заборгованість за кредитом та 3994,26 грн. заборгованість за процентами; - за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1405302 від 25.01.2024 року у розмірі 22\~249,98 грн., з яких: 4999,99 грн. заборгованість за кредитом та 17 249,99 грн. заборгованість за процентами; - за договором про надання фінансового кредиту № 30696-02/2024 від 18.02.2024 року у розмірі 17\~127,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за кредитом та 8127,00 грн. заборгованість за процентами; - за договором позики № 6975363 від 21.02.2024 року заборгованість у розмірі 301,50 грн., що є заборгованістю за кредитом (тілом кредиту); - за договором про надання фінансового кредиту № 07205-03/2024 від 05.03.2024 року у розмірі 6600,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за кредитом та 3600,00 грн. заборгованість за процентами. Всього позов задоволено судом на суму 61\~325,56 грн., що складає 43,12% від заявленого позивачем розміру у 142\~112,83 грн. При цьому, слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором позики № 76181241 від 08.01.2024 року у загальному розмірі 28 787,37 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 43,12%, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1305,67 грн. (43,12% від 3028,00 грн.). При цьому позивачу необхідно відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 1722,33 грн. (3028,00 грн. 1305,67 грн.). Сторони не заявляли про понесення будь-яких інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial