Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

13 серпня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства, а саме просить встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , щодо [PERSON] , який народився [INFO] та внесення змін до актового запису про народження дитини, вказавши батьком дитини « [PERSON] » та вказавши прізвище дитини « [PERSON] ». В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з травня 2022 року вона із [PERSON] , [INFO] по день його смерті [INFO] спільно проживали та вели спільне господарство без укладення шлюбу. В серпні 2022 року позивач завагітніла від [PERSON] , [INFO] , під час вагітності і народження спільного сина [INFO] цивільний чоловік позивача визнавав себе батьком дитини, надавав матеріальну допоимогу на утримання дитини та приймав участь у вихованні спільної дитини, однак подати заяву про визнання його батьківства цивільний чоловік позивача [PERSON] , [INFO] не мав змоги, оскільки перебував на військовій службі, був переведений на територію де ведуться ( велися ) активні бойові дії . Під час останнього бойового виходу в районі населеного пункту Яблунівка, Сумського району Сумської області цивільний чоловік позивача [PERSON] [INFO] трагічно загинув виконуючи військовий обов`язок, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 3519 . [INFO] у них народився спільний син [PERSON] .У зв`язку з чим запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано Висновок про біологічну спорідненість № МGU2251 від 10.07.2025 року. Вказаний Висновок зроблено на встановлення спорідненості [PERSON] (бабусі) та дитини [PERSON] (онука ) [INFO] між якими встановлено ймовірність споріднення 82,27273146 %. У зв`язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. Ухвалою судді від 19.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду . \~\~\~\~\~\~ В судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася судом належний чином, однак надала до суду заяву про визнання позовної заяви та її задоволення, зазначила, що померлий [PERSON] , який помер [INFO] є біологічним батьком спільного сина [PERSON] , [INFO] . В заяві зазначила, що від допиту заявлених свідків відмовиляється,заяву підтримає та просить суд її задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася судом належний чином, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що проти заявлених позовних вимог позивача не заперечує та просить їх задовольнити. \~\~\~ \~Представник заінтересованої особи Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжоегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належний чином, причини неявки суду не повідомили.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.\~\~ \~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.05.2023 року , [PERSON] ,\~ [INFO] та його батьками зазначені : [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесенні відповідно до\~ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. \~\~\~\~ [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 3519 . \~\~\~\~\~Відповідно до висновоку про біологічну спорідненість № МGU2251 від 10.07.2025 року вбачається, що його зроблено на встановлення спорідненості [PERSON] (бабусі) та дитини [PERSON] (онука ) [INFO] між якими встановлено ймовірність споріднення 82,27273146 %. Згідно копії паспорту [NUMBER] від 10.10.2013 року відповідач [PERSON] народилася [INFO] у м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області . Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 20.01.1987 року , [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 04.07.2013 року, актовий запис № 929 , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.07.2013 році, прізвище після державної реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Судом також були досліджені копії фотознімків, на яких разом зображені позивач та покійний [PERSON] ,\~ [INFO] \~,\~який помер\~ \~ [INFO] ,\~ а також [PERSON] ,\~ [INFO] \~,\~який помер\~ \~ [INFO] з сином [PERSON] ,\~ [INFO] , а також під фотокартками сина стоїть надпис покійного, що він визнає, що син походить від нього. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23), від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23). Факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Верховний Суд в постановах від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23), від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23) виснував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Отже, висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів та підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Як\~встановлено у\~даній справі\~відповідно до висновоку про біологічну спорідненість № МGU2251 від 10.07.2025 року вбачається, що його зроблено на встановлення спорідненості [PERSON] (бабусі) та дитини [PERSON] (онука ) [INFO] між якими встановлено ймовірність споріднення 82,27273146 %. Згідно з положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета або підстав позову), випливають з участі у розгляді справи, забезпечують сторонам належний судовий захист. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Відповідачі надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що проти заявлених позовних вимог позивача не заперечує та просить їх задовольнити. Крім того, на доведеність позовних вимог судом дослідженні копії фотознімків; свідоцтво та актовий запис про народження малолітнього [PERSON] ,\~який народився\~ [INFO] та інші пісьмові докази, які маються в матеріалах справи . \~Так,\~з \~підстав,\~зазначених в\~позовній заяві\~судом встановлено,\~що з травня 2022 року позивач із [PERSON] , [INFO] по день його смерті [INFO] спільно проживали та вели спільне господарство без укладення шлюбу. В серпні 2022 року позивач завагітніла від [PERSON] , [INFO] , під час вагітності і народження спільного сина [INFO] цивільний чоловік позивача визнавав себе батьком дитини, надавав матеріальну допоимогу на утримання дитини та приймав участь у вихованні спільної дитини, однак подати заяву про визнання його батьківства цивільний чоловік позивача [PERSON] , [INFO] не мав змоги, оскільки перебував на військовій службі, був переведений на територію де ведуться ( велися ) активні бойові дії . Під час останнього бойового виходу в районі населеного пункту Яблунівка, Сумського району Сумської області цивільний чоловік позивача [PERSON] [INFO] трагічно загинув виконуючи військовий обов`язок, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 3519 . При вшенні спору в цій справі суд зауважує, що визнання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] батьком малолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] відповідає інтересам малолітньої дитини, дані про батька якої наразі зазначені зі слів матері. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено. Суд також враховує психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька, носити його прізвище. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до абз. 11 п. 20 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства). Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо встановлення факту батьківства є обґрунтованими, встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини [PERSON] ,\~ [INFO] від [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] \~ , а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини, тому суд вважає, що позовна заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. \~\~\~\~\~ Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. \~\~\~\~\~\~ За положеннями\~ст. 134 СК України\~на підставі заяви осіб, зазначених у\~статтях 126 СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved