Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ференцюк Микола Васильович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 вересня 2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після одруження позивач отримала прізвище - [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів 20 вересня 2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 772 та видано свідоцтво про шлюб. 01.04.2025 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/3310/25 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Дане рішення набрало законної сили. Від шлюбу у сторін народилися дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем. Позивач вказує, що на сьогоднішній день, батько, який є здоровим та працездатним, добровільно не допомагає в утриманні дитини та належним чином не здійснює свої батьківські обов`язки. Згідно відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі декларацій Відповідач за 2024 рік задекларував що працює в Державній службі України з безпеки на транспорті, його дохід за 2024 рік склав майже 300 000,00 грн., наявні грошові активи у розмірі 7500 дол. США та 250 000,00 грн. Окрім цього, у відповідача наявний автомобіль OPEL CORSA 2006 року та мопед YAMAHA GEAR 2009 року. Також вказує, що їх син відвідує приватний садок, вартість якого складає 8300 грн. Однак, після розлучення, відповідач повідомив про те, що у нього відсутні кошти на дитину, хоча, до цього він покривав всі витрати сім`ї. Зв`язок відповідач не підтримує та не цікавиться подальшим сімейним життям. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Також, постановлено виклик відповідача [PERSON] , [INFO] , про дату, час і місце судового засідання у справі здійснювати через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України . 22.07.2025 до суду відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина проживає з позивачкою. У той же час він бере належне виховання та утримання дитини, коли проводить час із сином, та коли перебуває зі ним бере фінансову участь у його утриманні, що також підтверджується квитанціями оплати садочку який відвідує син. У той же час розмір його заробітної плати є недостатнім для оплати вартості перебування дитини у садочку, оплати вартості оренди приміщення у якому він проживаю, та оплати розміру аліментів який просить позивач. Просить встановити розмір аліментів 5\~000 грн. на місяць. 12.08.2025 року представник позивача адвокат Ференцюк М.В. подав відповідь на відзив, згідно якого вказує, що відповідач стверджує, що бере участь в утриманні дитини, у тому числі сплачуючи кошти за відвідування дитячого садка та інші витрати. Однак зазначені витрати не є системними виплатами на користь дитини, визначеними у ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, а є добровільною допомогою, яка не замінює обов`язку по сплаті аліментів у розмірі, достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Наведені платіжні інструкції підтверджують лише часткові витрати на окремі потреби, але не покривають витрати на харчування, одяг, медичні послуги, комунальні платежі, побутові потреби, додаткові заняття, відпочинок тощо. Відповідач долучив до відзиву копії платіжних інструкцій щодо оплати дитячого садка та інших витрат. Однак усі вони оформлені не від його імені, а від імені [PERSON] , який взагалі не є стороною у справі. Відповідно до ст. 76, 77 ЦПК України, такі документи не підтверджують факт особистого утримання дитини відповідачем. Крім того, відсутні докази, що кошти, сплачені іншою особою, є коштами відповідача або що вони були передані ним для такої оплати. Сторона позивача вказує, що ці платіжні документи не можуть бути враховані як належний доказ виконання аліментного обов`язку. Відповідач посилається на «недостатній розмір заробітної плати». Проте довідки з Пенсійного фонду свідчать про стабільний дохід відповідача, який у 2024 році склав понад 20 000 грн., а в 2025 р. перевищує 25 000 грн. Окрім цього, відповідач уклав з позивачем договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні, посвідченого 11.12.2024 року за реєстровим №1704, в редакції додаткової угоди від 26.02.2025 року. Відповідно до п.2.1. Договору 2.1. Батько зобов`язаний: 2.1.1. Здійснювати дії щодо повного утримання та виховання дитини, у тому числі, влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, початкової школи та зобов`язується забезпечити отримання дитиною повної середньої освіти. 2.1.2. Дбати про загальний всебічний розвиток дитини, забезпечувати матеріальні потреби дитини. Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок щодо повного утримання дитини, який фактично є значно більшим, аніж сума заявлена в позовних вимогах. Докази в матеріалах справи свідчать про наявність у відповідача достатніх доходів і не підтверджують неможливості сплати заявлених у позові аліментів. Позивач в судове засідання 18.09.2025 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, при цьому, 18.09.2025 позивач та її представник подали до суду заяву, в якій просять розглядати справу про стягнення аліментів без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Враховуючи подану заяву, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання 18.09.2025 повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісти та розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Окрім цього слід зазначити, що від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. За наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 20.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис №772, що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2018. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2019 року, де батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Договором про\~визначення місця\~проживання дитини,\~умов її\~утримання та\~участь батьків\~у її\~вихованні від\~11.12.2024,\~який нотаріально\~посвідчено приватним\~нотаріусом Ужгородського\~міського нотаріального\~округу Дурневич\~Н.М.,\~зареєстр.\~в реєстрі\~за №1704,\~та договором\~про внесення\~змін №1\~до договору\~про визначення\~місця проживання\~дитини,\~умов її\~утримання та\~участь батьків\~у її\~вихованні від\~11.12.2024\~р,\~зареєстр.\~в реєстрі\~за №114,\~підтверджується,\~що між\~сторонами досягнуто\~згоди стосовно\~сплати аліментів,\~здійснення батьківських\~прав,\~визначення місця\~проживання дитини,\~виховання та\~утримання,\~участі у\~забезпеченні умов\~життя та\~вихованні дитини\~того з\~батьків,\~хто проживає\~окремо. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2025 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.09.2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області 20.09.2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис №772. Малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] . Після розірвання шлюбу відновлено позивачу [PERSON] її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідачем до відзиву додано Довідку з Пенсійного фонду України від 03.07.2025, згідно якої дохід [PERSON] за 2024 рік склав 283364, 88 гр. січень травень 2025 року 132654, 66 грн. Окрім того, згідно копій платіжних інструкцій від 04.08.2024, 02.09.2024, 01.10.2024, 03.12.2024, 07.01.2025, 03.03.2025, 06.05.2025, 06.06.2025, де отримувачем є Центр розвитку особистості Унікум, а в призначенні платежу вказано «сплата за [PERSON] з навчання або за харчування». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» визначено\~прожитковий мінімум\~для дітей\~віком до\~6\~років -\~2563\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю, що підтверджується Договором про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні від 11.12.2024, та договором про внесення змін №1 до договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні від 11.12.2024 р, та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2025 року про розірвання шлюбу між сторонами. Також встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, що підтверджується довідкою з Пенсійного фонду України від 03.07.2025, його дохід за 2024 рік склав 283364, 88 гр. січень травень 2025 року 132654, 66 грн. Окрім того, відповідач у відзиві зазначає, що він бере належне виховання та утримання дитини, коли проводить час із сином, та коли перебуває зі ним бере фінансову участь у його утриманні, що також підтверджується квитанціями оплати садочку який відвідує син, на підтвердження надав копії платіжних інструкцій, однак суд не може надати оцінку наданим копіям платіжних інструкцій, оскільки в таких відповідач не зазначений платник, а також не надано доказів навчання дитини [PERSON] в\~даному освітньому\~закладі. Вирішуючи питання\~про розмір\~аліментів,\~які підлягають\~стягненню,\~суд враховує\~вік дитини,\~те,\~що дитина\~проживає з\~матір`ю,\~а також\~те,\~що відповідач\~офіційно працевлаштований,\~на утриманні\~інших неповнолітніх\~дітей чи\~непрацездатних батьків\~немає,\~а також\~часткове визнання\~відповідачем позову\~про стягнення\~аліментів на\~утримання дитини\~в розмірі\~5000,00\~грн.,\~про що\~зазначив у\~відзиві на\~позовну заяву. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial