Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

ТОВ «Українські фінансові операції» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4578959 від 21.04.2024 року, в сумі 138779,56 грн. та судових витрат, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4578959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. \~ \~ \~ \~За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: -Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 15000 грн. -Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 21.04.2024 року по 16.04.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в зазначеній сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 25/11/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, проте надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, повідомлений належним чином, заяви про відкладення не надходили, відзиву також. Дослідивши матеріали цивільної справи. заяви сторін у справі, суд дійшов наступного висновку. 21 квітня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало Едуарду Рижику споживчий кредит на суму 15 000 грн. Договір № 4578959 передбачав, що позичальник має повернути кошти та сплатити відсотки протягом 360 днів, до 16 квітня 2025 року, з періодичністю платежів раз на 30 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перерахувало гроші на картку [PERSON] , виконавши свої зобов`язання. Проте 25 листопада 2024 року компанія передала право вимоги боргу за цим договором ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі договору факторингу № 25/11/2024. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання відповідачем коштів за кредитним договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе збір та аналіз доказів і документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 10000 грн. є завищеним, враховуючи категорію, складність справи. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved