Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

18 червня 2025 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] , у якій просив суд стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк»: - заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2021 у розмірі 92570,96 гривень, що складається зі: 74434,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18136,64 грн - заборгованість за простроченими відсотками; - судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 26 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19 серпня 2025 року (а.с. 61-62). Протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 18.09.2025 у зв`язку з неявкою відповідачки (а.с. 80). 19.08.2025 представниця позивача АТ КБ «Приватбанк» - Мороз Інна Сергіївна подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 83). Відповідачка у судове засідання 18.09.2025 повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату час та місце судового розгляду (а.с. 85), про причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала. Ухвалою суду від 18.09.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Справу розглянуто 18.09.2025 без участі учасників цивільної справи на підставі наявних у ній доказів та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-6) Позовна заява обґрунтована тим, що 20.10.2021 відповідачка [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту, власноруч підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (договір), погодила такі умови кредитування: 1)відновлювальна кредитна лінія до 200000,00 грн; 2)строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; 3)процентна ставка - 42 % річних; 4)кількість, розмір платежів тощо. Позивач зазначав, що заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , що підтверджується випискою по рахунку. За ствердженням позивача, відповідачка користувалась кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Отже , відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Позивач зазначив, що сторони узгодили, що в разі порушення відповідачкою зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180 днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно зі ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину, внаслідок виникнення якої терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідачки з погашення кредиту. Ураховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180 день прострочення, то відповідно до п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань відповідачки з погашення кредиту, сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку зі зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, за ствердженням позивача, відповідачка станом на 27.05.2025 має заборгованість - 92570,96 грн, яка складається зі: - 74434,32 грн - заборгованість за тілом кредиту, - 18136,64 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві, позивачем надано такі докази: розрахунок заборгованості; виписку по рахунку; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; довідку про видані картки; копію заяви позичальниці про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг; копію паспорту споживчого кредиту; копію паспорта позичальниці. Ураховуючи викладене позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь вказану суму кредитної заборгованості, а також понесені банком судові витрати у розмірі 2422,40 грн. При нормативному обґрунтуванні позовної заяви позивач посилався на статті 212, 509, 525- 527, 530, 610-611, 625, 629, 651, 1054 Цивільного кодексу України, статті 4, 28, 175 Цивільного процесуального кодексу України, статті 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», статтю 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», постанови Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року та № 164 від 29 липня 2022 року. У письмовій заяві представниця позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Позиція відповідача Відповідачка не скористалась своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Фактичні обставини справи, встановлені судом 20.10.2021 відповідачкою [PERSON] за допомогою простого електронного підпису підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 8-19). Підписанням заяви відповідачка на підставі ст. 634 ЦК України приєдналась до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Умови та правила), що розміщенні у мережі Інтернет за відповідним посиланням, у редакції, чинній станом на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка (далі - договір), прийняла всі права та обов`язки, встановлені у цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Відповідно до заяви про приєднання відповідачкою замовлено таку фінансову послугу як «відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування» та погоджено істотні умови договору, а саме: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума і ліміт кредиту для картки «Універсальна» - не більше 200000,00 грн та інші; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета кредитування - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; процентна ставка «Універсальна» - 42,0 % річних; реальна річна процентна ставка: за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду для карт «Універсальна» - 0 %; за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними щомісячними платежами для карт «Універсальна» - 51,09 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (відсотків річних) для карт «Універсальна » - 84,0 %; інші платежі. Також заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг передбачає істотні та інші умови договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» (п. 2), а саме: тип кредиту - строковий кредит; сума/ліміт кредиту для картки «Універсальна» - 50000,00 грн; строк кредитування -24 місяці з лонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - для кредитів «Оплата частинами» та/або «Миттєва розстрочка» - безготівковим шляхом. Строк - вдень укладання угоди; процентна ставка, відсотків річних - щомісячно від загального розміру кредиту: оплата частинами - 0,01 %; миттєва розстрочка - 2,9 %; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: оплата частинами 0,24 % та миттєва розстрочка - 84,04 %. У п. 1.4 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг визначено порядок повернення кредиту, а саме: повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; - розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; - 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідно до п. 3 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банк та клієнт (далі разом іменовані сторони) узгодили при наданні банком будь-яких послуг клієнту в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, QR-код, кнопки «підпис», «підписав», «підтверджую», «ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгодженні сторонами вище. Сторони визнають правочин у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсним та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовились вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Сторони узгодили, що банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. Згідно з п. 2.1.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» клієнт приєднується до цих умов та правил (далі - умови або договір). Паспорт споживчого кредиту та Тарифи банку (далі - тарифи) є невід`ємною частиною цього договору. Перелік кредитних карток, на які банк встановлює кредитні ліміти: карта «Універсальна», карта «Універсальна Gold», преміальні карти: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, Visa Signature. Цей перелік може змінюватися та доповнюватися на розсуд банку. Банк за наявності вільних грошових коштів на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених договором (п. 2.1.1.2.1 Умов та правил). Відповідно до п. 2.1.1.2.2 Умов та правил тип кредиту - відновлювальна лінія. Відновлювальна лінія - вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності у рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії. Мета кредиту - споживчі цілі (п. 2.1.1.2.3). Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил строк кредиту - 12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд банку: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у системі «Приват24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5 «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» цього договору. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку договору з урахуванням умови про продовження строку договору. Згідно з п. 2.1.1.2.5 Умов та правил загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані клієнту на умовах цього договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений банком клієнту, та який за розміром не перевищує: 200000 грн для карт «Універсальна». Кредит надається шляхом встановлення банком кредитного ліміту на рахунку клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів (п. 2.1.1.2.7). Відповідно до п. 2.1.1.3.1 Умов та правил сторони на підставі ст. 1048, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України визначили цим договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів, погашення кредиту та процентів здійснюється клієнтом щомісяця у такому порядку: - клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором (здійснювати договірне списання). В разі, якщо у клієнта повністю використаний кредитний ліміт та / або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується. - крім погашення процентів в порядку та на умовах, визначених абзацом другим п. 2.1.1.3.1, погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту; при цьому, якщо до 25 числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, клієнт самостійно не здійснить платіж в готівковій або безготівковій формі у розмірі мінімального платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, клієнт доручає банку при настанні термінів платежів здійснювати списання грошей у валюті кредитного ліміту з усіх рахунків клієнта, відкритих в банку, та рахунків, що будуть відкриті клієнтом банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті банку за цим договором (здійснювати договірне списання). В разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. При цьому сторони, на підставі ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» узгодили, що доручаючи банку здійснити договірне списання на оплату відсотків за користування кредитом за рахунок кредитного ліміту, клієнт використовує кредитні кошти на споживчу ціль, а саме - здійснює трату на оплату послуг банку за цим договором. Згідно з паспортом споживчого кредиту (а.с. 20-24), який підписано підписом [PERSON] 20.10.2021, відповідачка ознайомилася з інформацією про кредитодавця, основні умови кредитування, а саме: тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума кредитного ліміту: до 200 тис. грн; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; строк договору - 12 місяців з пролонгацією; пільговий період - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); мета кредиту - споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка, відсотків річних: 0,00001 % - у пільговий період; 42 %, 40,08 %, 36 % - поза межами пільгового періоду; порядок повернення кредиту - шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів в розмір мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту; процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (відсотків річних) - 84,00 %, 81,60 %, 72,00 % тощо. Така інформація зберігає чинність та є актуальною до 04.11.2021. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 28.05.2025 (а.с. 25) відповідачці [PERSON] було видано: - кредитну картку: «Універсальна» 20.10.2021 терміном дії до 09/25; - кредитну картку: «Універсальна» 23.10.2023 терміном дії до 01/28. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 26), оформленої на [PERSON] (договір б/н), кредитний ліміт декілька разів банком (позивачем) змінювався, а саме: - 20.10.2021 - кредитний ліміт встановлено у розмірі 00,00 грн; - 20.10.2021 - кредитний ліміт залишено у розмірі 00,00 грн; - 21.10.2021 - кредитний ліміт залишено у розмірі 00,00 грн - 23.10.2023 - кредитний ліміт збільшено до 50000,00 грн; - 23.10.2023 - кредитний ліміт зменшено до 00,00 грн; - 12.01.2024 - кредитний ліміт збільшено до 35000,00 грн; - 12.01.2024 - кредитний ліміт зменшено до 1600,00 грн; - 25.03.2024 - кредитний ліміт збільшено до 72000,00 грн; - 02.01.2025 - кредитний ліміт зменшено до 00,00 грн. 25.03.2024 позивачем було встановлено відповідачці кредитний ліміт - 72000,00 грн. До цієї дати кредитний ліміт був встановлений на кредитну картку відповідачки вперше 23.10.2023 у розмірі 50000,00 грн. Отже, фактично кредитні правовідносини між позивачем та відповідачкою виникли з дати початку кредитування позивачем рахунку відповідачки - 23.10.2023, а найбільший кредитний ліміт, який був встановлений позивачем на картковий рахунок відповідачки за весь період кредитування складав 72000,00 грн, та який остаточно було зменшено позивачем 02.01.2025 до 0,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за договором, станом на 27.05.2025 утворилася заборгованість у розмірі 92570,96 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту - 74434,32 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 18136,64 грн (а.с. 27-33). З розрахунку також встановлено, що вперше відповідачка допустила несвоєчасну сплату заборгованості за «тілом кредиту» у листопаді 2024 року, внаслідок чого виникла заборгованість з «тіла кредиту простроченого» (шостий стовпець розрахунку позивача (а.с. 32). Також з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що у жовтні 2024 року було погашено відсотки за рахунок кредиту (четвертий стовпець розрахунку) у сумі 2463,51 грн, внаслідок чого позивачем було збільшено саме на цю суму заборгованість за тілом кредиту, яка до 01.10.2024 складала 71975,84 грн, а після списання банком процентів за користування кредитом за рахунок кредитного ліміту, заборгованість стала складати 74439,35 грн (71975,84 + 2463,51 = 74439,35). Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідачки позивач підтвердив випискою за договором № б/н станом на 28.05.2025 за період з 20.10.2021 по 28.05.2025 (а.с. 34-38). З виписки за договором також підтверджується наявність від`ємного залишку за рахунком станом на 30.09.2024, а саме: "- 71975,84". Після цієї дати у подальшому від`ємний залишок за рахунком збільшувався за рахунок «списання відсотків за використання кредитного ліміту. За ставкою 3.5 відсотка» (01.11.2024 нараховано 2648,02 грн; 01.12.2024 - 2562,60 грн; 01.01.2025 - 2648,02 грн; 01.02.2025 - 2655,15 грн; 01.03.2025 - 2398,20 грн; 01.04.2025 - 2655,15 грн; 01.05.2025 - 2569,50 грн) на загальну суму 18136,64 грн, після чого від`ємний залишок після операцій (списання) став складати 92570,96 грн станом на 01.05.2025. Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (станом на дату укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом . Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення 20.10.2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (договір), паспорту споживчого кредиту. З довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, вбачається, що позивачем був встановлений на кредитну картку відповідачки 23.10.2023 кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн. Отже, фактично кредитні відносини між позивачем та відповідачкою виникли з дати початку кредитування позивачем поточного рахунку відповідачки - 23.10.2023, а найбільший кредитний ліміт, який був встановлений позивачем на картковий рахунок відповідачки за весь період кредитування складав 72000,00 грн. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним позивачем розрахунком, дійшов висновку, що відповідачкою не спростовано отримання нею кредитних коштів у межах кредитного ліміту, встановленого на її картковий рахунок, що підтверджується банківською випискою за договором та довідкою про зміну умов кредитування. Разом з тим матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження збільшення (встановлення) кредитного ліміту по картковому рахунку відповідачки до 74434,32 грн. Отже, пред`явлена позивачем до стягнення заборгованість за тілом кредиту 74434,32 грн перевищує кредитний ліміт, який був встановлений на картковий рахунок відповідачки (72000,00 грн), та у межах якого відповідачка мала право та можливість використовувати кредитні кошти. Доказів несанкціонованого перевищення відповідачкою ліміту кредитування позивач до суду не надав. Доказів збільшення позивачем розміру кредитного ліміту до 74434,32 грн позивач також не надав. Тобто доводи позивача про наявність у відповідачки заборгованості за тілом кредиту у сумі 74434,32 грн не ґрунтуються на матеріалах справи. Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 26) таких доказів не містить. З наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки за рахунком чітко вбачається, що кредитний ліміт, встановлений позивачем у розмірі 72000,00 грн, відповідачкою був майже весь використаний (71975,84 грн) та станом на 01.10.2024 (списання відсотків за рахунок кредитного ліміту у сумі 2463,51 грн) у відповідачки була наявна заборгованість за цим договором. Отже позивач не мав права на договірне списання процентів за користування кредитом з рахунку відповідачки поза межами кредитного ліміту, який був заздалегідь встановлений на рахунок відповідачки. Крім того, з розрахунку позивача, наданого на обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості, вбачається, що позивач на суму нарахованих у березні - вересні 2024 року процентів за користування кредитними коштами, що не були погашені відповідачкою, збільшив заборгованість за тілом кредиту, тобто фактично штучно збільшував кредитну заборгованість відповідачки за рахунок нарахованих процентів у попередньому періоді. Так, розрахунок заборгованості за договором (а.с. 27-33) містить графу «відсотки погашені за рахунок кредиту»), що свідчить про те, що заборгованість за тілом кредиту, яку позивач пред`явив до стягнення, складається не тільки з коштів, які безпосередньо відповідачка отримала у кредит шляхом витрачання коштів у межах встановленого їй кредитного ліміту, а й за рахунок самостійного збільшення позивачем заборгованості за кредитом шляхом погашення (списання) процентів за користування кредитом за рахунок кредитних коштів. Також з виписки за договором, наданої позивачем, вбачається, що позивач здійснював «списання відсотків за використання кредитного ліміту, за ставкою 3.5 відсотка…» та на суму списання автоматично збільшив у жовтні 2024 року від`ємний «залишок після операції». Цим позивач самостійно на власний розсуд допустив штучне збільшення заборгованості за кредитом відповідачки поза межами кредитного ліміту, встановленого на картковий рахунок позичальника. Разом з тим, з виписки з особового рахунку позичальника та з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка систематично користувалася кредитною карткою та здійснювала платежі на погашення заборгованості. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного суду у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020). У той же час, заборгованість за тілом кредиту, на переконання суду, не може бути більшою за розмір фактично отриманої суми кредиту. Такий висновок, зокрема, викладено в постанові Полтавського апеляційного суду від 13.01.2020 у справі № 544/1257/19. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним позивачем розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачкою не спростовано отримання нею кредитних коштів у межах кредитного ліміту, встановленого на її рахунок, що підтверджується банківською випискою за договором та довідкою про зміну умов кредитування. Позивачем же, на думку суду, не доведено правомірність та підставність нарахування заборгованості за тілом кредиту з перевищенням встановленого кредитного ліміту на суму 1197,64 грн (74439,35 - 71975,84 = 2463,51). Отже сума заборгованості за тілом кредиту, яка є обґрунтованою та підставною, складає - 71975,84 грн, а не 74434,32 грн, як уважав позивач. Оцінюючи розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитними коштами суд зазначає таке. З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, вбачається, що для нарахування процентів за користування кредитом, позивачем застосовувалася процентна ставка у розмірі 42 %, що відповідає умовам кредитування. Така процентна ставка була погоджена сторонами шляхом підписання кредитного договору у формі заяви про приєднання до Умов та правил. З розрахунку заборгованості за договором та з виписки за договором вбачається, що позивачем фактично було нараховано проценти за користування кредитними коштами у межах кредитного ліміту на загальну суму 20595,12 грн (2643,51+2648,02 грн + 2562,60 грн + 2648,02 грн + 2655,15 грн + 2398,20 грн + 2655,15 грн + 2569,50 грн). У зв`язку з наведеним розрахунком відповідачка має перед позивачем загальну заборгованість за кредитним договором станом на 27.05.2025 - 92570,96 грн, що складається зі заборгованості за тілом кредиту (в межах ліміту) - 71975,84 грн та заборгованості за простроченими процентами - 20595,12 грн. Слід дійти висновку, що позивач підставно просив суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором у загальній сумі 92570,96 грн. Помилкове зазначення складових такої заборгованості (тіло кредиту та проценти) не є підставою для повної чи часткової відмови у задоволенні позовних вимог, які в цілому ґрунтуються на умовах кредитного договору, в належній формі укладеного між сторонами. Перевірка ж судом розрахунку заборгованості та самостійне визначення складових такої заборгованості не порушує принцип диспозитивності та змагальності, оскільки обов`язком суду є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Оскільки відповідачка своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або доказів на спростування отримання кредитних коштів до суду не надала, то суд позовні вимоги позивача задовольняє повністю у сумі 92570,96 грн оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved