Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

18 квітня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі- ТОВ « ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП», позивач) звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості. 16 червня 2025 року ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області справу скеровано за підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 18 квітня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» (далі- ТОВ «ФК «Незалежні фінанси») укладено кредитний договір № 1024121, згідно з яким ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн., а [PERSON] зобов`язавсґя протягом 345 днів з дати його надання, тобто до 29.03.2025 року, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,81% за кожний день користування. ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. 04 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 1024121 від 18 квітня 2024 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідач зобов`язання за договором не виконувала, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 24\~402,70 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за кредитом, 13\~802,70 грн. заборгованість за відсотками, 5600,00 заборгованість за пенею (штрафами). Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ « ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою судді від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» уклало із [PERSON] кредитний договір № 1024121, згідно з яким ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн., а [PERSON] зобов`язався протягом 345 днів з дати його надання, тобто до 29.03.2025 року, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,81 % за кожний день користування. Згідно з пунктом 4.1 цього кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно з графіком платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіка платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700,00 грн. за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більше ніж 6 днів. ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» виконало своє зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. Вказана обставина підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 18.03.2025 № 8368, адресованим ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», між якими 12.05.2023 було укладено договір № 120523/1 на переказ коштів, відповідно до якого18.04.2024 року було успішно перераховано кошти в сумі 5000,00 грн. на платіжну картку, маска картки № [NUMBER] , номер ID платежу 1395972750 , із зазначенням призначення платежу: видача за договором № 1024121. 04 вересня 2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр (пункт 1.1. договору). Відповідно до умов № 04092024 право вимоги за договором № 1024121 від 18 квітня 2024 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП Згідно з наданим позивачем, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 04.09.2024 року 24\~402,70 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за кредитом, 13\~802,70 грн. заборгованість за відсотками, 5600,00 заборгованість за пенею (штрафами). Отже, 04.09.2024 право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1024121 від 18.04.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» - ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості, суд виходить з наступного. Так,Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення неустойки за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству. На підставі переліченого вимоги ТОВ « ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» про стягнення з [PERSON] пені в сумі 5600,00 грн. задоволенню не підлягають. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ « ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» заявлені до відповідача, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором в загальному розмірі 18\~802,7?грн., яка складається з: заборгованість з кредиту 5000,00 грн., заборгованість з відсотків 13\~802,70 грн. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 та ч.ч. 1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме: договором про надання правової допомоги від 03.03.2025 № 012-25, укладеним ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» з адвокатом Середницьким Є.В., актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 № 012-25 та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Середницьким Є.В. згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 № 012-25, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП»» за надання юридичних послуг, пов`язаних з підготовкою позовної заяви до [PERSON] , понесло витрати в сумі 7000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~ Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,\~суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: partial