Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що між ним та відповідачкою 15 жовтня 1995 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, на роль кожного з них в сімейних стосунках, що призводить до непорозумінь та частих сварок, що в результаті призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вказує на те, що відповідачка не приймає участі в утриманні спільного сина. Зазначає, що він утримував спільного сина до припинення шлюбних відносин з відповідачкою, оскільки вона за станом здоров`я не мала змоги працювати, а тому з 2022 року він самостійно утримує та виховує спільного сина. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально та примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розірвати, а також після розірвання шлюбу залишити спільного сина [PERSON] , [INFO] проживати разом із ним на його самостійному вихованні та утриманні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, згідно якої підтверджує обставини викладені в позовній заяві та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вказує на те, що вона є інвалідом 2 групи з дитинства, спільний син дійсно проживає із батьком, вона з ним часто спілкується у телефонному режимі, а також син часто її провідує, а тому вона не заперечує щодо залишення спільного сина проживати із батьком. Третя особа орган опіки та піклування Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 15 жовтня 1995 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 25. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки Йорданештської гімназії Карапчівської сільської ради від 13.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-му класі вказаної гімназії та проживає з батьком [PERSON] [INFO] . З довідки Карапчівської сільської ради від 13.06.2025р. за №711 [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за [ADDRESS] та до складу його сімьї входить син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Крім цього, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сім`я розпалавсь остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини разом з батьком на його самостійному утриманні та вихованні, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про визначення місця проживання дочки разом із батьком, оскільки позивач не довів, що його права порушені, а відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої\~\~\~\~\~\~статті 15 ЦК України до суду особа має право звернутися, якщо її права порушені, невизнані або оспорюються. Жодну із цих дій відповідач не вчиняла. Суд враховує, що ще до звернення\~\~ [PERSON] до суду з цим позовом сторони, які проживають окремо, фактично дійшли згоди про те, що син проживатиме разом із батьком про що позивач вказує у позовній заяві, а також це підтверджено відповідачем, яка підтвердила в своїй заяві, що син проживає з батьком і вона проти цього не заперечує. Крім того, судом було залучено орган опіки і піклування Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області до участі в справі, проте їх представник в судове засідання не з`явився, а також суду не було надано жодного висновку з заперечнним щодо проживання дитини разом з батьком. Суд звертає увагу, що цей спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком, з яким дитина і так фактично проживає і продовжує проживати. Мати дитини не вимагала та не вимагає зміни місця проживання дочки, а у справі відсутні докази того, що батько дитини забороняє матері бачитися з дитиною. З урахуванням наведеного, суд вважає, що [PERSON] не довів, що на час звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом із ним, порушені його права. Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах \~\~від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24) та від 10 грудня 2024 року у справі № 299/8679/23 (провадження: 61-14033ск24). З огляду на викладене у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial