Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

02 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, до складу якого входять, зокрема: земельна ділянка для обслуговування індивідуального житлового будинку площею 0,25 га (кадастровий номер - 6821882400:01:013:0007) та земельна ділянка для ведення підсобного господарства площею 0,60 га (кадастровий \~ \~ \~ \~ номер - 6821882400:01:013:0006), які розташовані по [ADDRESS] , а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), яка розташована на території Гуто-Яцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час - на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). За свого життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно своїй дочці - позивачеві [PERSON] . В установленому законом порядку позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна, а саме: на земельну ділянку площею 0,25 га (кадастровий номер 6821882400:01:013:0007) та на земельну ділянку площею 0,60 га (кадастровий номер 6821882400:01:013:0006). Проте, позивач [PERSON] не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 1,24 га (кадастровий номер 6821882400:07:012:009), оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 021161 від 30 червня 2001 року був виданий Гутояцьковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ім`я [PERSON] після її смерті. Так, вказаний Державний акт виданий на підставі рішення Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 02 серпня 2000 року № 25. Отже, [PERSON] за життя була внесена до списку осіб, яким передано у приватну власність земельну ділянку. За таких обставин видача Державного акту після смерті власника земельної ділянки не може звужувати прав її спадкоємців. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд: 1) визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 021161 від 30 червня 2001 року, виданий Гутояцьковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ім`я [PERSON] , та скасувати відповідний запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 18; 2) визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), розташовану на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час - на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 04 червня 2025 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів: зобов`язано Дунаєвецьку державну нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 19 червня 2025 року від Дунаєвецької державної нотаріальної контори надійшло повідомлення від 18 червня 2025 року № 74/01-16 про неможливість подати докази, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] зберігається в Хмельницькому обласному державному нотаріальному архіві. 16 червня 2025 року від відповідача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області надійшов відзив, яким відповідач повідомив, що не заперечує проти задоволення позову. 25 червня 2025 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшли письмові пояснення щодо позову. 08 липня 2025 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів: зобов`язано Хмельницький обласний державний нотаріальний архів надати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 18 липня 2025 року від Хмельницького обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи № 182/2011 від 06 травня 2011 року, заведеної після смерті [PERSON] . Копія спадкової справи приєднана до матеріалів цивільної справи. 31 липня 2025 року до участі в справі залучено співвідповідача [PERSON] , учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 28 серпня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшла процесуальна заява, якою відповідач повідомив, що позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. 28 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - позивач просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник відповідача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - третя особа просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що Гутояцковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області складено відповідний актовий запис про смерть за № 13 від 03 жовтня 2000 року. [PERSON] залишила після своєї смерті спадкове майно, до складу якого входять, зокрема: -земельна ділянка для обслуговування індивідуального житлового будинку площею 0,25 га (кадастровий номер - 6821882400:01:013:0007), розташована по [ADDRESS] (на даний час - с.Гута Яцьковецька Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області), -земельна ділянка для ведення підсобного господарства площею 0,60 га (кадастровий номер - 6821882400:01:013:0006), розташована по [ADDRESS] (на даний час - с.Гута Яцьковецька Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області), -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час - на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). За життя [PERSON] розпорядилась спадковим майном на випадок своєї смерті, про що 15 липня 1983 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчено 15 липня 1983 року секретарем Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та зареєстровано в реєстрі за № 6. Заповіт складено та посвідчено відповідно до вимог ст.ст.1247, 1251 ЦК України. 18 травня 1999 року [PERSON] склала новий заповіт, яким заповіла належний їй сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0256556 від 06 лютого 1997 року [PERSON] . Заповіт посвідчено 18 травня 1999 року секретарем Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та зареєстровано в реєстрі за № 32. Заповіт складено та посвідчено відповідно до вимог ст.ст.1247, 1251 ЦК України. Згідно ч.2 ст.1254 ЦК України з аповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно ч.3 ст.1254 ЦК України к ожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , на користь якого спадкодавець [PERSON] склала новий заповіт відносно спадкового майна - сертифікату на земельну частку (пай) серії ХМ № 0256556 від 06 лютого 1997 року, не прийняв та не бажає приймати спадщину після смерті [PERSON] . В подальшому земельна частка (пай), яка належала [PERSON] та відносно якої складено заповіт на ім`я [PERSON] , була виділена в натурі, внаслідок чого сформована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час - на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). З матеріалів спадкової справи № 182/2011 від 06 травня 2011 року вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а саме: за законом - відносно земельної ділянки площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), за заповітом - відносно решти спадкового майна. 30 серпня 2011 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відносно спадкового майна: земельної ділянки для обслуговування індивідуального житлового будинку площею 0,25 га (кадастровий номер - 6821882400:01:013:0007) та земельної ділянки для ведення підсобного господарства площею 0,60 га (кадастровий номер - 6821882400:01:013:0006), розташованих по [ADDRESS] (на даний час - с.Гута Яцьковецька Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). 10 квітня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Дунаєвецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відносно спадкового майна - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), розташованої на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час - на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). Проте, постановою державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори від 10 квітня 2025 року № 54/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 021161 від 30 червня 2001 року був виданий Гутояцьковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ім`я [PERSON] після смерті останньої. Згідно ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Згідно ч.2 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч.1 ст.21 ЦПК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч.1 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.1 ст.154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , настав до видачі на її ім`я Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 021161 від 30 червня 2001 року, що є підставою для визнання цього Державного акту недійсним. Разом з тим, Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 021161 від 30 червня 2001 року був виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 02 серпня 2000 року № 25. Отже, [PERSON] за життя була внесена до списку осіб, яким передано у приватну власність земельну ділянку. За таких обставин видача Державного акту після смерті власника земельної ділянки не може звужувати прав її спадкоємців. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , не може реалізувати свої спадкові права відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), розташованої на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України н іхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції (далі - Перший протокол), ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 021161 від 30 червня 2001 року, виданий Гутояцьковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ім`я [PERSON] , та скасувати відповідний запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 18. На підставі викладеного суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га (кадастровий номер - 6821882400:07:012:009), розташовану на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved