Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Позивач, через свого представника Ланового Є.М. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування підстав звернення до суду вказує, що 20.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір №77729661, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Відповідно до п.2 договору, сума позики становить 4\~000,00 грн., з процентною ставкою в розмірі 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепти) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №77729661. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №77729661. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики №77729661 від 20.09.2021 року становить 13 552,65 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000,00 грн. заборгованості за нарахованими на дату відступлення права вимоги процентами на суму 9\~552,00 грн. та 0,65 грн. 3% річних. Крім того, 30.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №3687153, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах та на строк, визначений договором, надати позричальнику грошові кошти в розмірі 12\~700,00 грн., зі сплатою процентів, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за коритчування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надають позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №13-01/2022-79, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3687153. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3687153. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №3687153 від 30.09.2021 року становить 83 502,50 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 700,00 грн. заборгованості за нарахованими на дату відступлення права вимоги процентами на суму 69 532,50 грн. та 1270,00 грн. комісії. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договорами на загальну суму 97 055,15 грн., яка складається з наступного: заборгованість за договором позики №77729661 від 20.09.2021 в розмірі 13 552,62 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000,00 грн. заборгованості за нарахованими на дату відступлення права вимоги процентами на суму 9\~552,00 грн. та 0,65 грн. 3% річних та за кредитним договором №3687153 від 30.09.2021 року в розмірі 83 502,50 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 700,00 грн. заборгованості за нарахованими на дату відступлення права вимоги процентами на суму 69 532,50 грн. та 1270,00 грн. комісії. Ухвалою суду від 15.07.2025 року провадження по справі було відкрито, її розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. 05.09.2025 року відповідач [PERSON] , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечувала факту укладання вищевказаних договір, стягнення заборгованості за які є предметом розгляду даної справи, проте, заперечувала проти нарахування з боку кредитора відсотків за користування коштами, процентів та комісії, які у відповідності до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не підлягали нарахуванню та, відповідно стягненню, оскільки відповідач перебуває на військовій службі. У зв`язку з викладеним, просила заявлені ТОВ «Коллект Центр» позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача основне зобов`язання, в частині стягнення нарахованих процентів, комісій та 3% річних відмовити. Заперечувала проти заявленої суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, просила відмовити у їх стягненні на користь позивача. 16.09.2025 року від представника позивача [PERSON] , до суду надійшла відповідь на відзив, в якому спростовував твердження відповідача про наявність підстав звільнення від нарахування відсотків та комісії за користування кредитом, оскільки останньою не надано повного переліку документів, що підтверджують наявність у неї пільг, передбачених ЗУ «соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши та з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 30.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3687153, відповідно до умов якого останній видано кредитні кошти в розмірі 12\~700,00 грн.. Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорювався та був визнаний у поданому відзиві на позовну заяву. Відповідно до п.1.5.1 Договору встановлено комісію за надання кредиту, яка становить 12700,00 грн. та нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом становлять 4762,00 грн. та нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6.) Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (пункт 1.7.). Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1.-1.5.2. договору в термін (дату), вказаний у п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п.1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п.1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених в п.2.3 договору (пункт 2.2.1.). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору (пункт 2.2.2.). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначена в п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну(базову) встановлену п.1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої що прирівнюється до письмової) згоди позичальника ( пункт 2.2.3.). Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. кредитного договору. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів ( послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору (пункт 2.3.1.1.). Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1.). У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2\~ст.625 Цивільного кодексу України\~на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (пункт 4.2.). В Додатку №1 до вищевказаного Договору сторони узгодили порядок сплати платежів за користування кредитними коштами. Як вбачається із довідки про ідентифікацію [PERSON] , з якою укладено кредитний договір з ТОВ «Мілоан», позичальником здійснено підписання договору №3687153 від 30.09.2021 року із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором U87890, дата відправки ідентифікатора позичальнику 30.09.2021, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор +380995623708. Як вбачається з інформаційної довідки платіжної системи «Piqpay» ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12 700,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Із договору відступлення прав вимоги №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» та витягу з реєстру боржників до цього договору вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3687153 на загальну суму в розмірі 56 832,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 000,00 грн, за відсотками в сумі 42 862,50 грн. та заборгованістю за комісією в розмірі 1 270,00 грн.. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, що зазначені у відповідних реєстрах. Як вбачається з витягу із реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3687153 на загальну суму в розмірі 83 502,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 000,00 грн, за відсотками в сумі 69 532,50 грн. та заборгованістю за комісією в розмірі 1 270,00 грн.. Крім того, 20.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №77729661, відповідно до умов якого останній видано кредитні кошти в розмірі 4 000.00 грн., строком на 30 днів, з 20.09.2021 року по 20.10.2021 року, з процентною базовою ставкою в 1,99% в день та зі зниженою процентною ставкою у розмірі 0,01%, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,70% за день, пенею в розмірі 2,70% в день, орієнтовною реальною процентною ставкою 3,71% річних в день. Позичальник зобов`язався повернути таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. В Додатку №1 до вищевказаного Договору сторони узгодили порядок сплати платежів за користування кредитними коштами. Як вбачається, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором хTBcXreo8Q. Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорювався та був визнаний у поданому відзиві на позовну заяву. Як вбачається з інформаційної довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Із договору відступлення прав вимоги №22/02/2022 від 22.02.2022 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» та витягу з реєстру боржників до цього договору вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №77729661 на загальну суму в розмірі 13 552,65 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 400,00 грн, та за простроченими процентами за користування в сумі 9 552,00 грн.. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, що зазначені у відповідних реєстрах. Як вбачається з витягу із реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №77729661 на загальну суму в розмірі 13 552,65 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 000,00 грн, за відсотками в сумі 9 552,00 грн. та нарахованими 3% річних в розмірі 0,65 грн.. Згідно\~ст.617 ЦК України\~відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 5 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII\~( далі Закон №675-VIII)\~\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону №675-VIII\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону 675-VIII ). Відповідно до частини третьої\~статті 11 цього Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта\~статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста\~статті 11 Закону № 675-VIII). За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону №675-VIII\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі\~ст.1056-1 ЦК України\~процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно\~ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у редакції, чинній на момент укладання Договорів між ТОВ «Мілоан», ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» було доповнено ч.15 згідно підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року № 1275-VІІ. Пунктом 3 Прикінцевих положень вказаного Закону передбачено поширення дії підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. При цьому п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21. Застосування приписів п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Положення п.15 ст.14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками. Так, військовослужбовці, визначені пунктом 15 статті 14 Закону, які мають кредитні зобов`язання перед банками, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме: 1) звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; 2) звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Вказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Зазначене узгоджується з постановами Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц. Так, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копію довідки Військової частини [NUMBER] за №890 від 20.06.2025 року, відповідно до якої старший сержант [PERSON] з 06.08.2020 року по теперішній час перебуває на військовій службі за мобілізацією у В/Ч [NUMBER] . Отже, відповідач користується пільгами, передбаченими ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», тому нарахування процентів за користування кредитом суперечить вимогам закону. Відтак, заперечення позивача в цій частині не можуть бути прийняті судом до уваги. Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, проте оспорюваними пунктами кредитного договору позичальнику фактично встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Ухвала\~колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 24 березня 2021 року містить посилання на три судові справи з аналогічними до спірних правовідносини: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20) та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20). Проте у справах №583/3343/19 та №361/392/20\~\~Верховний Суд дійшов висновку про визнання\~недійсною\~умови кредитного договору, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту на підставі положень частин першої-п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а у справі № 194/1387/19 Верховний Суд зробив висновок про\~нікчемність такої\~умови кредитного договору згідно частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з чим відповідач не звільняється від сплати одноразової комісії за видачу кредиту. Відповідно до положень\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1, 2, 3, 4, 8\~ст.83 ЦПК України\~визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки відповідач [PERSON] під час укладення договорів з первісними кредиторами ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» користувалась пільгами, передбаченими ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму в розмірі 17\~970,00 грн., із яких заборгованість за договором позики №77729661 від 20.09.2021 року в розмірі 13 970, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12\~700,00 грн. та 1\~270,00 грн. заборгованості за комісією, заборгованості за кредитним договором №3687153 від 30.09.2021 року на суму 4000,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4\~000,00 грн., які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню. Згідно положень ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З огляду на викладене суд відзначає, що\~ЦПК\~України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 року (справа №755/9215/15-ц провадження №14-382цс19). Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження отримання професійної правничої допомоги та його розміру, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, беручи до уваги, що розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами, беручи до уваги заперечення зі сторони відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 560,79 грн., виходячи з такого розрахунку: 17 970,00 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100 % / 97 055,15 грн. (ціна позову) * 3028,00 грн (понесені судові витрати) = 560,79 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial