Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , має намір оформити спадщину, однак цього зробити не може. В установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки з моменту смерті матері та до цього часу перебувала за кордоном. В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2025 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в селі Теремківці Чемеровецького району Хмельницької області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2013 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] .. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 08.02.2013 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] .. 10.02.2025 року винесено рішення Чемеровецьким районним судом Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до довідки №137 від 02.05.2024 року, виданою КП Чемеровецьким районним бюро технічної інвентаризації, вбачається, що станом на 01.01.2013 рік право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (бабкою позивача). Як вбачається, з довідки №21-56 від 31.03.2025 року виданою Юрковецьким старостинським округом, в господарській книзі №7 вказано, що [PERSON] яка померла [INFO] та з 1988 року фактично в управління майном вступила [PERSON] .. Відповідно наданої інформації Державної прикордонної служби України, вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 року по 05.12.2024 року в базі даних не виявлено. В матеріалах справи міститься повідомлення видане приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу № 92/01-16 від 31.03.2025 року про те, що [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини на належне майно померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що звернулася до приватного нотаріуса після спливу строку встановленого чинним законодавством для прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22), від 16 листопада 2023 року в справі № 523/4713/19 (провадження № 61-10052св23). Отже, практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно якого при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Отже, позивачем не доведено поважність пропуску строку на прийняття спадщини. Позивач не була позбавлена законодавчо визначеної можливості навіть за умови перебування закордоном протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини як спадкоємиця за законом, скориставшись, зокрема, поштовим зв`язком. Бездіяльність [PERSON] щодо невчинення дій для реалізації спадкових прав протягом 15 років без поважних причин, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, як розумність, добросовісність та справедливість, не може бути підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , відповідно до довідки виданої КП Чемеровецького РБТІ від 02.05.2024 року. Позивачем підтверджуючих документів для спадкування після смерті матері [PERSON] суду не було надано. При цьому в судовому засіданні представником позивача зазначено, що іншого спадкового майна після смерті [PERSON] немає, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] без поважних на те причин, а тому у суду відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed