Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства та виключення запису про нього з актового запису про народження дітей, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09 вересня 2006 року перебував з відповідачем в шлюбі. У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2019 року шлюб з відповідачем було розірвано. В період перебування з відповідачкою в шлюбі позивач мав непостійні відносини з відповідачкою, неодноразово на тривалий час не проживав з нею. Окрім того, позивачу стало відомо, що відповідачка у зазначений період мала близькі стосунки з іншим чоловіком, який і є справжнім батьком дітей. Позивач вважає, що він не є батьком вищеназваних дітей. Тому позивач просив суд виключити відомості про [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як про батька. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06.02.2025 року за клопотанням представника позивача [PERSON] призначено по справі №303/120/25 судову молекулярно-генетичну експертизу - провадження зупинено. 23.06.2025 року на адресу суду надійшов висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 526 від 01.05.2025 року. Ухвалою суду від 26.06.2025 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 17.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в уточненій редакції від 10.07.2025 року. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 09.09.2006 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 486. Від даного шлюбу народилося троє спільних дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Батьком в свідоцтвах про народження дітей вказаний позивач [PERSON] та матір`ю вказана відповідачка [PERSON] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2019 року по цивільній справі 303/2790/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 26 квітня 2016 по справі №303/1711/16-ц позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 (триста п`ятдесят) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 березня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гонаком М.М. 08.07.2020 року було відкрито виконавче провадження [NUMBER] та розпочато виконавчі дії, що підтверджується роздруківкою з автоматизованої системи виконавчого провадження. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] від 07.02.2025 року, вбачається, що станом на 01.02.2025 [PERSON] має сукупний розмір заборгованості в розмірі 176523,95 грн.. Згідно висновку призначеної судом судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №526 від 12.06.2025 року: молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. За змістом статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно із підпунктом 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року N 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно з правовим висновком, який міститься в постанові Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі N 201/6094/18, провадження N 61-5044ск20 від 17 червня 2020 року питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі, судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Kalacheva v. Russian Federation" (рішення від 7 травня 2009 року, заява N 3451/05, п. 34) вказав на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що ніким із сторін в даній справі, з урахуванням висновків судової генетично-молекулярної експертизи, не оспорюється той факт, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та між ними (позивачем та дітьми) відсутнє кровне споріднення, ця обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи висновок судової генетично-молекулярної експертизи №526 від 12.06.2025 року, відповідно до якого [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд вважає доведеною обставину відсутності кровного споріднення між позивачем та дітьми, в зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог та виключення з актового запису про народження дітей відомостей про позивача [PERSON] як батька дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Щодо позовних вимог в частині припинення стягнення із позивача [PERSON] аліментів та звільнення його від сплати заборгованості за аліментними платежами, суд вважає за необхідне зазначити таке. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом III Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі, позивач [PERSON] посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та сплати заборгованості за аліментами, на те, що він не є біологічним батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є і, відповідно, ніколи не був батьком дитини. Отже, оскільки суд дійшов висновку про необхідність виключення з актового запису про народження дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відомостей про нього як батька дітей, у позивача із самого початку стягнення аліментів відсутній обов`язок утримувати дитину, адже за змістом положень ст. 180 СК України, обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів та сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі в розмірі 2 906,88 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved