Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» за довіреністю Ларіонов К.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 09.08.2024-100001741 від 09.08.2024 в загальному розмірі 23784,00 грн. Також просив стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 09.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) з використанням інформаційної системи на веб-сайті Товариства шляхом обміну електронними повідомленнями та документами (Заявки відповідачки на укладання договору; Пропозиції позивача про укладення кредитного договору (оферта) на запропонованих умовах; Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору) - було укладено договір кредитної лінії № 09.08.2024-100001741 в електронній формі, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором Е581. Позичальник пройшла ідентифікацію кредитодавцем шляхом використання системи BankID Національного банку України, під час якого з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних відбулось однозначне встановлення фізичної особи [PERSON] . На виконання умов кредитного договору (п. 4.1 акцептованої пропозиції) позивач через платіжного провайдера ТОВ «УПР» з використанням системи іРау.ua перерахував відповідачці [PERSON] за реквізитами електронного платіжного засобу споживача (за номером банківської картки) [NUMBER] кредитні кошти в сумі 8000,00 грн згідно Заявки позичальника. Відповідно до умов кредитного договору № 09.08.2024-100001741 позивач надає позичальнику кредит в розмірі 8000,00 грн строком на 98 днів. Кінцева дота повернення (виплати) кредиту 14.11.2024. Процентна ставка фіксована у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього періоду, на який надається кредит. Крім того, згідно умов договору сплаті підлягає комісія за надання кредиту 15 % від суми кредиту, що становить 1200,00 грн. Згідно умов договору надання кредиту здійснюється на умовах невідновлювальної кредитної лінії під обов`язок позичальника повертати кредит та сплачувати, визначену договором комісію, частинами (з розстроченням), а також сплачувати проценти (плату за користування кредитом) не пізніше останнього дня кожного чергового періоду (кожні 14 днів) згідно Графіку платежів, який міститься у п. 12 договору (Заявка та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції ). До укладення кредитного договору позивач надав відповідачці інформацію щодо умов кредитування та про вартість кредиту, надіславши їй в особистий кабінет Паспорт споживчого кредиту на заявлену суму кредиту 8000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (при належному виконанні та поверненні його частинами згідно Графіку) складає 16895,70 грн, з яких 8000,00 грн кредитні кошти; 8895,70 грн витрати споживача (комісія та проценти). Уклавши кредитний договір № 09.08.2024-100001741 та отримавши кредитні кошти, позичальниця [PERSON] не виконала свої зобов`язання: кредитні кошти не повернула та не здійснила жодної проплати на погашення процентів та комісії. За таких обставин її заборгованість перед кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» складає 23784,00 грн, з яких: основний борг за кредитом 8000,00 грн; проценти за користування кредитом 10584,00 грн, що нараховані за 98 днів кредитування (8000 грн х 1,35% х 98 днів); комісія за надання кредиту 1200 грн (15% від суми кредиту); неустойка 4000 грн. Стягнення неустойки представник аргументував тим, що вона нарахована відповідно до положень договору ( п.7.6.\~пропозиції (оферти)\~та п.\~13\~Заявки кредитного\~договору) з врахуванням Закону України «Про споживче кредитування», у тому числі: пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, в редакції чинній на день укладання договору, згідно якого обмеження щодо відповідальності споживачів та стягнення неустойки (пені, штрафу), не розповсюджуються на відносини позивача з відповідачкою [PERSON] , оскільки кредитний договір з нею укладений після 24.01.2024 (граничний строк дії відповідних обмежень). Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою суду від 29.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю та типовістю справи. Відповідачці\~запропоновано подати\~відзив на\~позов та/або\~клопотання про\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні.\~Ухвала про\~відкриття провадження\~направлена відповідачці\~за зареєстрованим\~місцем її\~проживання.\~Відзиву на\~позовну заяву\~відповідачка не\~подала,\~інших заяв\~та клопотань\~від неї\~не надходило,\~а тому\~судрозглянув справу за письмовими матеріалами, поданими позивачем, відповідно до положень ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК. Фактичні обставини, встановлені судом, та оцінка доказів. 09.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та відповідачкою [PERSON] , яка зареєструвалася в Інформаційній системі на вебсайті Товариства, було укладено договір № 09.08.2024-100001741 (кредитної лінії), шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, які підписані від імені кредитодавця його представником [PERSON] із застосуванням КЕП, а зі сторони позичальника відповідачкою [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора Е581, що надісланий їй на номер телефону [NUMBER] , зазначений в Інформаційному повідомленні позичальника. Кредитний договір складають підписані сторонами наступні електронні документи: Пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) - оферта, яка розміщена на вебсайті ТОВ «Споживчий центр» та окремо була направлена в особистий кабінет позичальника разом із Заявкою кредитного договору №09.08.2024-100001741, сформованою після ідентифікації позичальника, а також Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (а.с.25-35). [PERSON] пройшла ідентифікацію шляхом використання кредитодавцем системи BankID Національного банку України, абонентом якої є ТОВ «Споживчий центр», та на підставі відомостей, наданих позичальником відбулось однозначне встановлення цієї фізичної особи (а.с.17, а.с. 37). Порядок укладання кредитного договору та загальні умови кредитування викладені у Пропозицій про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) від 09.08.2024 Згідно з п. 2.1 Договору (пропозиції, акцептованої позичальником) електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 10.1 зазначений договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі від позичальника відповіді про прийняття пропозиції, підписаної одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитодавцем смс повідомленням на номер телефону, вказаний позичальником при реєстрації особистого кабінету на веб-сайті кредитодавця. Пунктом 4.1 Договору (оферти) передбачено надання кредиту на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту безготівковий: шляхом перерахування їх на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5472-76 хх-ххх-8478. Відповідно до п. 3.1, п. 3.3 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Дата видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, а також Графік платежів, - встановлюються в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Основні (істотні) умови кредитування викладені в Заявці кредитного договору № 09.08.2024-100001741 та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які також підписані відповідачкою електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (Е581) та є невід`ємними частинами кредитного договору. Згідно умов Кредитного договору№ 09.08.2024-100001741, що викладені в Заявці та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції, кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» надав позичальниці [PERSON] кредит на суму 8000,00 грн (п.2) строком на 98 днів (п.3). Дата повернення кредиту 14.11.2024 (п.4) Процентна ставка фіксована у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (п.5). Згідно з пунктом 7 договору проценти за економічною сутністю є платою за користування кредитом та розраховуються шляхом множення суми кредиту (залишку від суми наданого кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком по кредиту та на процентну ставку. Також договором встановлено комісію, пов`язану з наданням кредиту, яка визначається за ставкою 15 % від суми кредиту та дорівнює 1200,00 грн (п.8). За змістом договору кредит відповідачці надано на умовах невідновлювальної кредитної лінії під зобов`язання повертати його частинами (з розстроченням). У пункті 9 Заявки на кредит та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) наведено Графік платежів, згідно якого позичальник зобов`язаний кожні 14 днів користування кредитними коштами, упродовж строку кредитування погашати кредит, а також сплачувати проценти та комісію (усього 7 платежів по 2413,68 грн). Згідно з п.12 договору (Заявки) при належному виконанні позичальником своїх грошових зобов`язань за договором (дотримання Графіку платежів) орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача складатиме суму 16895,70 грн, з яких 8895,70 грн загальні витрати за кредитом (проценти 7695,70 грн + комісія 1200,00 грн). Пунктом 7.6 Пропозиції про укладення договору (оферти) та пунктом 13 Заявки та Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору передбачена неустойка в розмірі 80,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання позичальником кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного грошового зобов`язання. Також пунктом 9.1 кредитного договору (оферти) у взаємозв`язку з п. 14 Заявки позичальника передбачені проценти за прострочення виконання основного грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) в розмірі 365 % річних від суми боргу по кредиту за весь час прострочення. У відомостях про позичальника [PERSON] , які вказані в Заявці на отримання кредиту (кредитної лінії) та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання кредитних коштів: 5472-76ХХ-ХХХХ-8478. Також у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.08.2024 -100001741 міститься твердження, що [PERSON] укладає кредитний договір на вищевикладених умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код: Е581), надісланим смс-повідомленням на фінансовий номер телефону [NUMBER] , зазначений в Інформаційному повідомленні позичальника. Згідно квитанції iPay.ua № 46-0205 від 02.05.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору про переказ грошових коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, укладеного з ТОВ «Споживчий центр», 09.08.2024 о 15:43:50 успішно здійснило переказ коштів на суму 8000,00 грн за номером картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 476427231, призначення платежу: видача коштів за договором кредиту № 09.08.2024-100001741 (а.с.18). Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 09.08.2024-100001741 відносно позичальника [PERSON] свідчить, що за період з 09.08.2024 по 14.11.2024 (98 днів) загальна сума заборгованості складає 23784,00 грн. Жодного грошового переказу (платежу) на погашення кредитної заборгованості не було здійснено (а.с.19) Зазначені у довідці-розрахунку відомості щодо заборгованості відповідачки по видам грошового зобов`язання у взаємозв`язку з умовами договору підтверджують, що до загальної суми заборгованості позивач включив такі нарахування: 8000,00 грн ? борг по кредиту, 10584,00 грн проценти (8000,00 грн х 1,35 % х 98 днів); 1200,00 грн комісія за надання кредиту (8000 грн х 15 %); 4000 грн неустойка (8000 грн х 50%). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) є фінансовою установою, вид економічної діяльності: 64.92 інші види кредитування (основний) (а.с.20). Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». Пункт 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1 -3 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ч.3. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.12 ст. 11 згаданого Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, яким також може бути електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Згідно з частиною 1 статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду. Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит, порядок повернення кредиту та сплати процентів. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути використані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаться письмовими доказами. На підставі поданих позивачем доказів судом поза розумним сумнівом встановлено, що 09.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 09.08.2024-100001741 (кредитної лінії) в електронній формі з використанням Інформаційної системи на веб-сайті кредитодавця, шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, а саме: 1) отримання/ознайомлення відповідачки з Пропозицією про укладання кредитного договору (оферта) від 09.08.2024 та з Паспортом споживчого кредиту; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 09.08.2024 -100001741(кредитної лінії), де викладені усі істотні умови кредитування; 2) надсилання Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.08.2024-100001741 (кредитної лінії) від 09.08.2024. Відповідно до пункту 4.1. Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Споживчий центр», що розміщені на офіційному сайті Товариства, для перевірки відповідності заявника умовам, які містяться у цих правилах, та отримання оферти (пропозиції) укласти договір (взяти на себе права та обов`язки, передбачені кредитним договором)заявник заповнює Заявку на Сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. Заявник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, що необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про можливість надання кредиту (направлення оферти). У разі використання електронної автентифікації Заявника за допомогою його даних в банку, де він обслуговується (BANK ID), заявник зобов`язаний перевірити актуальність, повноту та точність таких даних та несе відповідальність за їх дійсність/достовірність. За допомогою інструменту ідентифікації, а саме: системи BankID на сайті Національного банку України позичальниця [PERSON] як фізична особа успішно пройшла автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр», який є абонентом системи BankID. Кредитний договір (усі документи, які його складають) у відповідності до вимог закону підписаний зі сторони кредитодавця його представником з використанням КЕП, а відповідачкою з використанням (уведенням) одноразового ідентифікатора (пароля), який було надіслано у SMS-повідомленні на номер телефону - [NUMBER] , що зазначений в Інформаційному повідомленні позичальника. Суд констатує, що без реєстрації відповідачки в Інформаційній системі на веб-сайті Товариства та здійснення нею входу за допомогою логіна і пароля до особистого кабінету та без отримання позичальницею листа, надісланого на її електронну пошту та/або шляхом SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, кредитний договір не був би укладений. Таке твердження повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19 та інших. Отже, судом встановлено, що між відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), який укладено в електронній формі та підписаний електронними підписами сторін. При укладанні та підписанні цього договору були дотримані положення Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про платіжні послуги», «Про електронну комерцію», а також положення інших нормативно-правових та регуляторних актів, у тому числі Національного банку України. Суду надані електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту пропозиції на укладання договору, заявки кредитного договору № 09.08.2024-100001741, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент), з відомостями про підпис їх позичальником одноразовим ідентифікатором «E581». Зазначені документи, серед іншого, містять відомості про номер особистого електронного платіжного засобу: 5472-76XX-XXXX-8478, який відповідачка зазначила в особистому кабінеті. ТОВ «Споживчий центр» виконав свої зобов`язання, перерахувавши 09.08.2024 за допомогою інтернет-еквайрингу системи iPay.ua на рахунок відповідачки за реквізитами банківської картки 5472-7612-54878478 кредитні кошти в сумі 8000,00 грн, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та відомостями з системи iPay.ua (номер транзакції 47642731 від 09.08.2024, 15:43:50), Положення статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» регламентує, що надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією ідентифікує особу. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення. Зважаючи на вказане положення Закону, слідує висновок, що у разі, якщо б під час виконання платіжної операції по перерахунку кредитних коштів відповідачці, відомості про неї, як про належного отримувача за реквізитами платіжної картки не підтвердились, то операція із зарахування коштів взагалі не відбулася б. З огляду на те, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав 14.11.2024, проте позичальник [PERSON] за весь строк кредитування (98 днів) та після його закінчення не сплатила жодного платежу на користь кредитора, тобто не приступила до виконання свого грошового зобов`язанням за договором, ТОВ «Споживчий центр» вправі вимагати стягнення кредитної заборгованості з відповідачки у судовому порядку, що є належним та ефективним способом захисту порушених прав, позивача. Суд вважає допустимим доказом та бере до уваги, подану позивачем Довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №09.08.2024-100001741 відносно позичальниці [PERSON] , оскільки кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання коштів у позику/кредит, без відкриття рахунку. Тому на відміну від банківської установи позивач не може надати первинні банківські та бухгалтерські документи по рахунку боржника (клієнта). Заборгованість відповідачки за кредитним договором № 09.08.2024-100001741 визначена позивачем у сумі 23784,00 грн, до якої включено: основний борг по кредиту - 8000,0 грн; проценти в сумі 10584,0 грн, які нараховані за ставкою 1,35 % в день на суму неповернутого кредиту впродовж строку кредитування: з 09.08.2024 по 14.11.2024, комісія 1200,0 грн та неустойка 4000,0 грн. Суд детально проаналізував вищезазначені суми по усім складовим кредитного боргу на відповідність не лише умовам договору, а й вимогам закону. Враховуючи, що відповідачка не здійснила жодного платежу на погашення кредитного боргу, суд дійшов висновку, що з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по основному боргу (кредиту) в сумі 8000,00 грн та комісія за надання (оформлення) кредиту в розмірі 1200,00 грн, як передбачено договором. Окрім цього, відповідачка безсумнівно має борг по процентам за користування кредитом, розмір яких до стягнення суд визначає з урахуванням наступного. Пунктом 5 розділу І Закону України №3498-ІХ\~від 22.11.2023\~(дата\~набрання чинності\~24.12.2023)\~внесено зміни до Закону «Про споживче кредитування», а саме: - статтю 8 доповнено частиною 5 такого змісту «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.»; - розділIV «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» доповнено пунктом 17 такого змісту: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ від 22.11.2023,\~установити,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки\~не може\~перевищувати: протягом\~перших 120\~днів ?\~2,5\~%; протягом наступних 120 днів ? 1,5 %.». Згідно із загальним правилом, визначеним у ч.1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. У досліджуваній ситуації дія\~пункту 5\~розділу I Закону №3498-ІХ від 22.11.2023, яким внесено зазначені вище зміни до ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», поширюється на кредитні договори укладені після набрання чинності Законом №3498-ІХ (набрав чинності з 24.12.2023) Згідно з\~пунктом 2\~Розділу II.\~(Прикінцеві\~та перехідні\~положення)\~Закону №3498-ІХ дія\~пункту 5\~розділу I цього Закону поширюється також на договори споживчого кредиту, укладені до набрання чинності цим Законом за умови, що строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктами 3 та 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ банкам встановлено строк 90 днів, а іншим надавачам фінансових послуг 30 днів з дня набрання чинності цим Законом, щоб привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Визначений пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період (240 днів) від дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023 щодо поступового законодавчого обмеження максимального розміру денної процентної ставки сплив 20.08.2024 (за 12 днів після укладення кредитного договору від 09.08.2024), а тому з 21.08.2024 впродовж наступних 86 днів кредитування відповідачки розмір процентів за користування кредитом не повинен був перевищувати 1% в день, згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, судом установлено, що умови кредитного договору № 09.08.2024-100001741 від 09.08.2024, де зазначається про застосування процентної ставки 1,35 % в день в упродовж усього строку кредитування (98 днів) до 14.11.2024, суперечать закону, чинному на момент укладання договору, а саме: пункту 17 розділу IV (Прикінцеві та перехідні положення) та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону № 3498-ІХ від 22.11.2023, які підлягали застосуванню кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» при визначенні процентної ставки (плати за кредитом), як істотної умови кредитного договору, чого ним не було зроблено. Вказане порушення в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» є порушенням прав споживача фінансових послуг щодо визначення йому належної плати (процентів) за користування кредитом. Окрім цього, незважаючи на те, що відповідачка понад два місяці та надалі не приступила до виконання свого зобов`язання з повернення кредиту частинами, кредитодавець (позивач) не скористався, визначеним у ч.2 ст. 1050 ЦК України правом вимоги про повернення усієї суми кредиту достроково та не припинив кредитування відповідачки, як передбачено п.1\~ч.1\~ст.\~611\~ЦК України.\~Взагалі відповідні\~положення закону\~не знайшли\~свого відображення\~в умовах\~кредитного договору. Таким чином, оцінивши здійснення кредитором своїх прав у зобов`язальному правовідношенні, а саме: не висунення боржнику вимоги про дострокове повернення кредиту та припинення кредитування, на предмет добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України), а також на предмет зловживання правом у будь-якій формі (ч. 3 ст. 13 ЦК України) та взявши до уваги, що 86 днів кредитування відповідачки [PERSON] за процентною ставкою 1,35% в день припали на період, коли законом визначено максимальний розмір денної процентної ставки 1%,

Outcome: partial