Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-19 00:00:00

Зміст позовних вимог Представник позивача адвокат Кошова Я.М. у серпні 2025 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що [PERSON] дізнався про те, що Тростянецьким відділом державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63342528, з якої позивач дізнався, що відносно нього здійснюється примусове виконання виконавчого напису № 7699 від 12.08.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» невиплачені в строк грошові кошти по кредитному договору № Z06.231.74555 від 12.09.2017. Представниця позивача Кошова Я.М. вважає, що вказаний виконавчий напис є оспорюваним, позивачем вірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав, відтак його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на ці обставини, представник позивачки просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7699 від 12.08.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованості в сумі 48002 грн 31 коп. та стягнути судовий збір, а також витрати на правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду на 22.09.2025. Представниця позивача у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи провести без участі позивача та його представника. подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просила задовольнити. Представниця відповідача Лубоцька Н. у судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті 16.09.2025 подала відзив на позовну заяву, у якій зазначила, що 25.07.2023 АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклали договір факторингу № 25/07, за яким права на стягнення заборгованості із боржника у тому числі [PERSON] передано ТОВ «ФК «СОНАТІ», тому АТ «ІДЕЯ БАНК» вважає себе неналежним відповідачем у справі. Представник Тростянецького відділу\~державної виконавчої\~служби в\~Охтирському районі\~Сумської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, пояснень щодо позову не подавав. Суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 12.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №7699, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором № Z06.231.74555 від 12.09.2017, укладеним з Акціонерним Товариством «ІДЕЯ БАНК» заборгованості за період з 12.01.2019 по 03.07.2019 у розмірі 24186,13 грн строковий основний борг, 2940,35 прострочений основний борг, 3464,11 прострочені проценти, 343,19 строкові проценти, 816,45 строкова плата за обслуговування кредиту, 6135,15 прострочена плата за обслуговування кредиту, 8216,93 пеня, 1900,00 плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 48002,31 грн (а.с. 7). На підставі зазначеного оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за №7699 від 12.08.2019 державним виконавцем Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.10.2020 було відкрито виконавче провадження за №63342528 (а.с. 6). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року № 296/5(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відтак, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стороною відповідача не надано суду письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 16432,88 грн боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору №903673422 від 06.05.2019, а також доказів розміру заборгованості позивачки та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі виконавчих написів нотаріусів. За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Гуревічов О.М. керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Гуревічов О.М. при вчиненні виконавчого напису 12.08.2019 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Факти передачі боргу надалі не впливає на те, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на користь Акціонерного Товариства «ІДЕЯ БАНК», отже не змінює суб`єктний склад учасників справи. Також, суд вважає необхідним зазначити, що у судовому засіданні не було встановлено доказів на підтвердження факту отримання боржником повідомлення стягувача про порушення зобов`язання. Відповідач не надав доказів на підтвердження факту надсилання позивачу вимоги про порушення зобов`язання. Відповідно до висновків Верховного Суду щодо застосування норм права викладених у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису. Відтак, оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог частини 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат». Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved