Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач, ФОП [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди\~ обладнання №ОО 12-10-22-01-Ю у сумі 21\~720 (двадцять одна тисяча сімсот двадцять) гривень 00 коп., що складається з заборгованості з орендної плати 7 920,00 грн., неустойки 7 920,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренди 5880,00 грн. та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2022 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди обладнання №ОО 12-10-22-01-Ю. Згідно п. 1.1 цього договору, позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне використання майно (об`єкт оренди), що належить позивачу на праві власності або його майнового права згідно акта приймання передачі (додаток № 1). У п. 5.1 договору зазначено, що об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятий відповідачем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання. Згідно з актом прийому передачі обладнання від 12 жовтня 2022 року, позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди. Загальна вартість переданого в оренду обладнання складає 5 880,00 грн. Згідно з п. 4.1 договору, орендна плата, що складає 980,00 грн. на кожен місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем [PERSON] в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 07 числа кожного місяця. З 12 жовтня 2022 року по 15.08.2023 року боржник сплатив оренду 2 860,00 грн. відповідно до умов договору. 01.08.2023 року позивач надіслав відповідачу досудову вимогу з вимогою сплатити заборгованість з оренди та повернути об`єкт оренди, що підтверджується описом та накладною Укрпошти № 6506204774873. Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, оплати та відповіді від відповідача не надійшло. Ухвалою Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~ від 22.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 21816 від 18.11.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/14989/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В. Ухвалою суду від 19.11.2024 року (суддя Янченко А.В.) справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~ від 10.03.2025 року \~ закрито підготовче провадження у справі № 369/14989/23 за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, призначено розгляд справи по суті. Позивач та його представник в судове засідання, призначене на 16.06.2025 року, не з`явилися; представник позивача подав заяву суду про розгляд справи без їх участі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання, призначене на 16.06.2025 року, не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що 12 жовтня 2022 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди обладнання №ОО 12-10-22-01-Ю. Згідно п. 1.1 цього договору, позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне використання майно (об`єкт оренди), що належить позивачу на праві власності або його майнового права згідно акта приймання передачі (додаток № 1). У п. 5.1 договору зазначено, що об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятий відповідачем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання. Згідно з актом прийому передачі обладнання від 12.10.2022 року позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди. Загальна вартість переданого в оренду обладнання складає 5 880,00 грн. Згідно з п. 4.1 договору, орендна плата, що складає 980,00 грн. на кожен місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем [PERSON] в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 07 числа кожного місяця. 01.08.2023 року позивач надіслав відповідачу досудову вимогу з вимогою сплатити заборгованість з оренди та повернути об`єкт оренди, що підтверджується описом та накладною Укрпошти № 6506204774873. Оплати та відповіді від відповідача матеріали справи не містять. Згідно з розрахунком заборгованості за період з 12 жовтня 2022 року по 15.08.2023 року заборгованість з орендної плати складає 7 920,00 гривень 00 копійок. (11 місяців*980,00 грн. 2 860,00 грн. ), неустойка 7 920,00 грн. та 5 880,00 грн. вартість об`єкта оренди. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором оренди. Згідно зі статтями 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦПК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦПК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки, відповідач в порушення умов вищевказаного договору оренди майна не виконав у повному обсязі, тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1\~073,60 грн. у відшкодування судових витрат судовий збір.

Outcome: approved