Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

16 червня 2025 року заявник [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме того, що трудова книжка [NUMBER] від 17 липня 1979 року, відкрита на ім`я [PERSON] - дійсно належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Стислий виклад позиції заявника Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до паспорту громадянина України її прізвище, ім`я та по батькові зазначено як [PERSON] , [INFO] , втім в трудовій книжці [NUMBER] від 17 липня 1979 року, відкритої на її ім`я вказано: [PERSON] - у російськомовному написанні, тобто по батькові відповідає українськомовному написанні « [PERSON] », оскільки трудова книжка оформлялась в період перебування України у складі СРСР. Оскільки в трудовій книжці допущено написання по батькові на російській мові, яке не збігається у написанні в одну літеру з українською версією написання, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] », в результаті чого вона не може підтвердити свій трудовий стаж роботи, для призначення пенсії за віком. З вказаних обставин вона і звернулася до суду з даною заявою. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 19 червня 2025 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито окреме провадження та вона призначена до судового розгляду по суті. Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність. Зі згоди заявника, суд розглядає справу за відсутність представника заінтересованої особи, відповідно наданої заяви. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України прізвище [PERSON] , [INFO] , зазначено як: « [PERSON] », у російськомовному написані « [PERSON] ». (а.с. 6) Відповідно до трудової книжки [NUMBER] прізвище [PERSON] / [PERSON] , у російськомовному написані зазначено як [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8-14) Відповідно до особової медичної книжки прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] , [INFO] . (а.с. 15) Відповідно експертного висновку від 09 квітня 2025 року № 056/458-n, український запис імені по батькові [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] (трудова книжка, запис російською мовою [PERSON] / [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ; атестат з відзнакою ТУ-7 м. Тирасполя Молдавської РСР, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. (а.с. 17) Відповідно до свідоцтва про шлюб, складеного російською мовою, 03.10.1981 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 20) Відповідно до рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 травня 2020 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено, розірваний шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , укладений 03 жовтня 1981 року у Бендерському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Республіки Молдова, актовий запис № 961, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.02.1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. (а.с. 18) На звернення [PERSON] від Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області 03.06.2025 надана відповідь, відповідно до якої роз`яснено положення ст. 315 ЦПК України. (а.с.16) Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державномусоціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змінами від 25.05.1998 року, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежитьвиникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх установлення. Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Так, матеріалами справи встановлено, що в трудовій книжці заявниці зазначено по-батькові на російській мові, яке не збігається у написанні з українською версією написання, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для подальшого оформлення пенсії за віком. На підставі вищевикладеного, слід вказати, що надані в сукупності докази, що представлені заявником в обґрунтування його вимог вказують на помилку в трудовій книжці [NUMBER] від 17 липня 1979 року, відкритої на ім`я [PERSON] , чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] заявлені правомірно та підлягають захисту.

Outcome: approved