Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова суду з позовом до\~\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 67 206 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості. Добровільно борг, що утворився за відповідачами, не був оплачений, тому представник позивача звернувся до суду з позовом. Сторони належним чином повідомлялись про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом, що підтверджується поштовими відправленнями. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2021 року\~\~\~\~відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 04.02.2022 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп невідомий, [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (код ЄДРПОУ 03361715, МФО 351629, р/р [NUMBER] в АТ «Мегабанк», адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченко, 2) суму заборгованості у розмірі 67206 грн. 60 коп., з яких за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2016 по 30 червня 2021 у розмірі 39438 грн 71 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2016 по 30 червня 2021 у розмірі 21599 грн 92 коп.; інфляційні витрати - 4512 грн 83 коп.; 3% річних від простроченої суми 1655 грн 14 коп. Стягнуто в рівних частках з [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп невідомий, [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , на користь Держави судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., по 283 грн 75 коп. з кожного. Відповідно до Закону України від 26лютого 2025 року №4273-IX«Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25квітня 2025року Ленінський районний суд м.Харкова перейменовано на Холодногірський районний суд міста Харкова. 30.06.2025 відповідача [PERSON] звернувся до Холодногірського районного суду м.Харкова із даною заявою про перегляд заочного рішення суду від 04.02.2022, посилаючись на те, що розгляд справи проводився за відсутності відповідача, внаслідок чого він не зміг реалізувати своє право на явку в судове засідання, а також реалізувати право на подання відзиву, заяви про застосування строків позовної давності, оскільки позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у справі, тому вважає, що рішення суду прийняте з порушенням прав відповідача та підлягає скасуванню. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 14 липня 2025 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 04.02.2022 у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення\~задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2022 року скасовано та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. Вказану ухвалу суду від 14.07.2025 відповідач [PERSON] отримав 15.07.2025. Станом на 25.08.2025 відзиву на позов до суду не подано. У своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач [PERSON] , не погоджуючись із заочним рішенням суду від 04.02.2022 зазначив, що відповідно до позову Комунальне підприємство «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Однак, позивачем, не надано документів про надання послуг по постачанню холодної води та водовідведення, як суду, так і сторонам у справі. Також, ані суду, ані сторонам у справі не надано розрахунок заборгованості. Додаток у вигляді відомості нарахування і сплати за постачання холодної води та водовідведення, правильність якого не надано можливості перевірити під час розгляду справи - не є таким розрахунком та доказом заборгованості. Зазначив, що відповідно до наданої позивачем відомості нарахувань та сплати за постачання холодної води та водовідведення, відповідачі - є споживачами послуг по постачанню холодної води та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку в зв`язку з чим, вони, як відповідачі, мають заборгованість за послуги з постачання холодної води та водовідведення в загальному розмірі 67 206,60 грн. Доказів того, що вказані послуги відповідачам надавались, що заборгованість наявна в розмірі, який вимагає стягнути позивач, доказів з якого розміру застосованих тарифів була нарахована заборгованість та - ким та коли ці тарифи були затверджені та встановлені, доказів наявності заборгованості взагалі, позивачем не надано а відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач звертає увагу суду, що надана позивачем відомость не є доказом наявної заборгованості так як не є розрахунком самої заборгованості, вона не є належним доказом наявності заборгованості у цивільній справі. Крім того, оскільки справу розглянуто без участі відповідачів, вони були позбавлені права на подачу суду заяви про застосування строків позовної давності так як, відповідно ст.257 ЦПК України загальний строк позовної давності складає 3 роки, а на підставі ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі. Комунальне підприємство «Харківводоканал» у вересні 2021 року звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.01.2016 по 30.06.2021. Строк позовної давності сплив у вересні 2018 року в зв`язку з чим: за надані послуги з централізованого водопостачання у [PERSON] є право просити суд застосувати строк позовної давності з 01.01.2016 року по вересень 2018 року. В зв`язку із застосуванням строків позовної давності, буде змінено інфляційні витрати та три відсотки річних від простроченої суми. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди оформляється квитанцією або іншим документом. Факт оплати споживачем - відповідачем послуг, тобто послуг які надає позивач, є підтвердженням факту існування договірних відносин між ними. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого\~Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256 (зі змінами від 29.12.2000 за №1886, від 20.09.2006 №721). З 01.01.2017 підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901. Відповідно до ч. 2 ст. 32\~Закону № 1875\~розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого\~ст. 20 Закону № 1875, ст. 22\~Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідачі неналежним чином не виконували зобов`язання з оплати наданих послуг Згідно зі\~ст.1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~споживач питної води юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб. Відповідно до положень\~ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду та відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року№ 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Кабінету Міністрів, встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Відповідно до положень\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються відповідно до умов договору. Проте це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що надаються позивачем і не оплачувати їх. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з реєстру територіальної громади м. Харкова від 09.09.2021, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 24.07.2012; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 01.03.2002; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 12.11.2008. Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком\~№ [NUMBER] . На підставі викладеного, вказані особи є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал»,відповідно до ліцензії. Відповідно до ст. ст.\~150,\~156,\~162 ЖК України\~власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Згідно з\~ст. 64 ЖК України\~наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин. Згідно\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно зі статтею 1 3акону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до положень ст.ст.\~2,\~23,\~24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції станом на період виниклих правовідносин) послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення віднесено до комунальних. Згідно п.п.5.10 ч.3\~ст.20 Закону України №1875-ІV від 24.06.2004\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21.07.2005\~№630 (чинні на момент виникнення спірних правовідносин), плата за ці послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим періодом відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Щодо твердження відповідача, що надана відомість нарахування і сплати за постачання холодної води та водовідведення не є розрахунком заборгованості, вона не є належним доказом наявності заборгованості у цивільній справі, слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження заборгованості відповідачів надано не відомість як вказує [PERSON] , а розрахунок суми заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] відкритий на [PERSON] . Згідно розрахунку КП «Харківводоканал», через неповну сплату отриманих послуг за відповідачами мається заборгованість за надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення у розмірі 67 206 грн. 60 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2016 по 30 червня 2021 у розмірі 39438 грн 71 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2016 по 30 червня 2021 у розмірі 21599 грн 92 коп.; інфляційні витрати - 4512 грн 83 коп.; 3% річних від простроченої суми 1655 грн 14 коп. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум, окремо по кожному виду послуг, суми заборгованості за кожен місяць, обсяг м3,, тариф тощо. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок несплати відповідачами послуг, що підтверджується наданим розрахунком суми заборгованості, факт наявності заборгованості в такому розмірі не спростований відповідачами. У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний, зокрема, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30\~\~жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в\~\~справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Верховний Суд у постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15 зазначив що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відсутність укладеного договору з виконавцем комунальної послуги не позбавляє підприємства, яке надає ці послуги споживачам, права на отримання відповідної плати. Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувалися наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Відповідно дост.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 \~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.01.2016 по 30.06.2021 утворилась заборгованість у розмірі 61039 грн. 63 коп. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Із змісту зазначеного розрахунку вбачається, що відповідачам нараховувалися об`єми наданих послуг, як з надання послуг підігріву води так і опалення. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, вказуючи, що Комунальне підприємство «Харківводоканал» у вересні 2021 року звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.01.2016 по 30.06.2021, проте строк позовної давності сплив у вересні 2018 року. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 253\~ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій. Було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257,258,362, 559,681, 728,786, 1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. У пункті 12розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IXперелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих Комунальним підприємством «Харківводоканал» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину. У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існувала в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом №\~540-IX\~-\~02\~квітня 2020 року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла. Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з 02.04.2017 по 30.06.2021, яка з урахуванням проведеного перерахунку наданого представником позивача складатиме 50\~775,10 грн. (за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 02.04.2017 по 30.06.2021 у розмірі 32 754 грн. 43 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 02.04.2017 по 30.06.2021 у розмірі 18 020 грн. 67 коп.) В іншій частині позовні вимоги по оплаті заборгованості за послуги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності. У ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Згідно\~статті 623 Цивільного кодексу України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг позивачем нараховано 4512,83 грн. інфляційні витрати за час прострочення та 1655,10 грн. - 3% річних від простроченої суми. Наведені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3% річних та індексу інфляції. Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних\~поза межами строку позовної давності\~не знайшли підтвердження, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що вони нараховані за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, тобто у межах строку позовної давності. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 50\~775,10 грн., а також інфляційні витрати - 4512 грн 83 коп.; 3% річних від простроченої суми 1655 грн 14 коп. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи, що позов задоволено частково, а відповідач [PERSON] , відповідно до посвідчення серії [NUMBER] з 07.05.2025 є особою з інвалідністю інвалідом ІІІ групи та відповідно до приписів\~Закону України «Про судовий збір»\~не належить до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 84,73 %, тому стягненню з відповідачів пропорційно частці задоволених вимог на користь держави підлягає 1923,40 грн. (2270,00 грн. помножити на 84,73% та поділити на 100%) судового збору.

Outcome: partial