Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

06.08.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росток» с. Мала Ростівка Оратівського району Вінницької області розміром 3,04 в у мовних кадастрових гектарах. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , тобто раніше за свого батька та діда заявника - [PERSON] , а отже спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON] в порядку представлення є його онук [PERSON] , який прийняв спадину після смерті діда, оскільки протягом шести місяців після його смерті вступив в управління та володіння його майном. Однак, оформити вказане спадкове майно в нотаріальному порядку позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки у нього відсутнє свідоцтво про народження батька [PERSON] . Таким чином, позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] , місце смерті - Україна, Херсонська області, Білозерський район, село Станіслав, а також визнати за [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай), площею 3,04 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Оратівської селищної ради (за межами села Мала Ростівка), належної померлому [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 033568, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі № 141/690/25 та призначено підготовче судове засідання на 11.09.2025. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи № 141/690/25, в підготовче судове засідання, призначене на 11.09.2025, не з`явився, натомість, 11.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Панасюк Н.А. від 11.09.2025 про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового розгляду справи, 11.09.2025 в підготовче судове засідання також не з`явилася, повноважного представника до суду не направила, при цьому, 19.08.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача про розгляд справи № 141/690/25 без участі представника селищної ради, у якій також зазначено, що проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи № 141/690/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.06.1973 Чагівською сільською радою Липовецького району Вінницької області, [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено запис № 19, у графі «Батько» зазначено [PERSON] , у графі «Мати» - [PERSON] . Як убачається із свідоцтва про смерть (повторно) [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 44 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.11.2023 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно копії погосподарської книги за 1955, 1956 та 1957 роки села Чагів Липовецького району Вінницької області, головою сім`ї є [PERSON] , син - [PERSON] . Відповідно до копії погосподарської книги за 1958, 1959 та 1960 роки села Чагів Липовецького району Вінницької області, головою сім`ї є [PERSON] , син - [PERSON] . Як убачається із свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданого 04.06.2025 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 25. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 033568, виданого 14.09.2000 головою Оратівської районної державної адміністрації, члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Росток», розташованого в с. Мала Ростівка Оратівського району Вінницької області [PERSON] , який проживає в с. Мала Ростівка Оратівського району Вінницької області, на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 20.05.1996 за № 109, [PERSON] має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росток» розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно листа управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин (відділ № 2) головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 464/14-25 від 31.07.2025, відповідно до записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по Чагівській сільській раді КСП «Дружба» на ім`я [PERSON] с. Мала Ростівка зареєстровано 14.09.2000 за № 665 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 033568, розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах. Факт отримання сертифікату засвідчено підписом у вищевказаній книзі у відповідній графі для проставлення підпису власниками сертифікатів. Також, відповідно до матеріалів технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовлення державних актів на право власності на землю власникам сертифікатів на території Чагівської сільської ради с. Мала Ростівка Оратівського району Вінницької області та даних Державного земельного кадастру, земельній ділянці площею 2,8102 га, розподіленій за гр. [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 033568 від 14.09.2000, визначено кадастровий номер - 0523186300:05:006:0051. Як убачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82331720 від 26.08.2025, за параметрами запиту « [PERSON] , дата смерті - [INFO] » інформація відсутня. Відповідно до заяви свідка [PERSON] , [INFO] , посвідченої 30.07.2025 старостою Чагівського старостинського округу Оратівської селищної ради Власенко Г.П. та зареєстрованої в реєстрі за № 6-134, [PERSON] є односельчанином [PERSON] та повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] дійсно є сином [PERSON] , який помер [INFO] у с. Станіслав Білозерського району Херсонської області. Також, згідно заяви свідка [PERSON] , [INFO] , посвідченої 30.07.2025 старостою Чагівського старостинського округу Оратівської селищної ради Власенко Г.П. та зареєстрованої в реєстрі за № 6-135, [PERSON] є односельчанкою [PERSON] та повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] дійсно є сином [PERSON] , який помер [INFO] у с. Станіслав Білозерського району Херсонської області. Відтак, оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), площею 3,04 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Оратівської селищної ради (за межами села Мала Ростівка), належної померлому [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 033568, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю документу, який підтверджує родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відтак, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи № 141/690/25, суд доходить висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , доводиться та підтверджується сукупністю долучених до позову документів, а тому позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту має для заявника юридичні значення, від його встановлення залежить подальше здійснення заявником особистих немайнових та майнових прав і іншого порядку його встановлення немає. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з приписами статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, судом враховано положення статей 525, 527 ЦК УРСР, які передбачають час відкриття спадщини та осіб, що можуть бути спадкоємцями. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п. п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на день його смерті [INFO] , належало право на земельну частку (пай) розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №033568 від 14.09.2000, його син [PERSON] , який був його спадкоємцем, помер [INFO] , тобто раніше за свого батька, та єдиним спадкоємцем після смерті діда [PERSON] та батька [PERSON] залишився позивач [PERSON] . З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач є спадкоємцем за законом, оскільки на час відкриття спадщини немає в живих його батька, який був спадкоємцем майна після померлого [PERSON] , прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину або претендували на неї в силу вимог закону, матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють дійти висновку, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] . Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги в частині визнання права на земельну частку (пай) є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому наявні достатні підстави для їх задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved