Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.08.2025, просять визнати за ними: право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , на нерухоме майно, а саме по частині житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; а також право на завершення приватизації: земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: с.Кривопілля, прис.Малий Ходак, Верховинського району Івано-Франківської області, земельної ділянки, площею 0,8333га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с.Кривопілля, прис.Кичіра, Верховинського району Івано-Франківської області, земельної ділянки, площею 0,3754га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с.Кривопілля, прис.Малий Ходак, Верховинського району Івано-Франківської області, земельної ділянки, площею 0,1699га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с.Кривопілля, прис.Малий Ходак, Верховинського району Івано-Франківської області, шляхом здійснення всіх дій пов`язаних з приватизацією частки земельних ділянок, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та одержання документів, що посвідчують право власності. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер батько та чоловік [PERSON] внаслідок чого відкрилася спадщина на належне їм нерухоме майно. Спадщину вони прийняли у встановленому законом порядку, оскільки проживали із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Вони звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтв їм нотаріусом було відмовлено, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. В той же час переконані, що таке майно перебувало у власності спадкодавця на час його смерті, однак за життя спадкодавець не встиг оформити у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно. Зокрема, належність [PERSON] житлового будинку підтверджується виписками з погосподарської книги, а земельних ділянок рішеннями Кривопільської сільської ради про передачу земельних ділянок йому у власність. За життя спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельних ділянок, розробив проектну документацію відносно кожної земельної ділянки, яким присвоїно кадастрові номери, що підтверджується документами з технічної документації із землеустрою на кожну із вказаних земельних ділянок, однак не встиг отримати право власності на вказані земельні ділянки. А тому просять позов задовольнити шляхом визнання права власності на частку житлового будинку та визнання права на завершення приватизації частки земельних ділянок. Ухвалою судді Верховинського районного суду від 10.07.2025 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07.08.2025 витребувано у приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області додаткові докази в справі. На виконання вимог ухвали суду, 19.08.2025 приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області надано суду копію спадкової справи №44/2025, що заведена після померлого [PERSON] . За результатами підготовчого засідання, ухвалою суду від 03.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове\~засідання 17.09.2025,\~позивач [PERSON] \~не з`явилася,\~її представник\~адвокат Андрешков\~А.Д.\~та позивач\~ [PERSON] \~підтримали заявлені\~позовні вимоги\~з підстав\~наведених в\~позовній заяві,\~просили позов\~задовольнити. Позивач [PERSON] додатково зазначив, що житловий будинок складається з трьох кімнат, як зазначено в технічному паспорті, і його площа не змінювалася. Також, надав для огляду в судовому засіданні технічні документації із землеустрою на земельні ділянки, що були виготовлені спадкодавцем [PERSON] . Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Попередньо, 22.07.2025 ним було подано заяву, в якій відповідач визнав позовні вимоги та не заперечив проти задоволення позову. У відповідності до положень ч.2 ст.244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення у справі було відкладено на 22.09.2025 о 14год 30хв. Заслухавши пояснення сторони позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п`яту чергу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. З свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 12.10.1991 (а.с.12) вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження позивача [PERSON] (а.с.14 зворот) вбачається, що такий народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 12.05.2010, [PERSON] помер [INFO] у селі Кривопілля, Верховинського району Івано-Франківської області, про що 12.05.2010 Кривопільською сільською радою Верховинського району Івано-Франківській області, актовий запис №4 (а.с.15). Таким чином, право на спадкування за законом після смерті [PERSON] виникло у позивачів [PERSON] , як дружини померлого і [PERSON] , як сина померлого. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідок Кривопільського старостинського округу Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і на день його смерті до складу його сім`ї входили дружина [PERSON] , [INFO] і син [PERSON] , [INFO] (а.с.95, 96). Також з довідок виданих Кривопільським старостинським округом Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.15 зворот, 16) вбачається, що [PERSON] , [INFO] від народження та [PERSON] з 10.02.1993 проживають у [ADDRESS] . Враховуючи наведене позивачі [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на час смерті [PERSON] вони проживали разом з ним в будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформації наданої приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук О.Я. (а.с.87), після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №44/2025. Спадкоємці за законом після смерті [PERSON] , дружина [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, 05.03.2025 звернулися до приватного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу від 17.03.2025 (а.с.98, 99), [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: с. Кривопілля, прис. Малий Ходак, Верховинського району Івано-Франківської області; земельну ділянку, площею 0,8333га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Кривопілля, прис. Кичіра, Верховинського району Івано-Франківської області; земельну ділянку, площею 0,3754га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Кривопілля, прис. Малий Ходак, Верховинського району Івано-Франківської області та земельну ділянку, площею 0,1699га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Кривопілля, прис. Малий Ходак, Верховинського району Івано-Франківської області, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок та земельні ділянки. А тому, з метою оформлення права власності на спадкове майно, позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок та визнання права на завершення приватизації часток земельних ділянок. Дійсно, як встановлено судом на даний час право власності на житловий будинок [ADDRESS] ні за ким, не зареєстровано і свідоцтво про право власності на будинок не видавалося. Однак, згідно виписки з погосподарської книги, виданої Кривопільським старостинським округом Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 01.05.2025 № 238 (а.с.17 зворот) вбачається, що згідно записів погосподарської книги №5 за 2025 рік, об`єкт погосподарського обліку №03/0212-4, житловий будинок [ADDRESS] , який при житті належав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , розташований за адресою [ADDRESS] та господарство складається з: А житловий будинок 1976 року забудови загальна площа 34,5 м.кв., житлова площа 16,9 м.кв., Б стайня, В оборіг. Згідно представленого технічного паспорту вбачається, що житловий будинок 1927 року забудови, позначений на плані під літерою «А», загальною площею 45,3 кв.м (34,5 кв.м по внутрішніх обмірах), житлова площа 16,9 кв.м розташований в [ADDRESS] , який складається з приміщень: коридору, площею 9,4 кв.м, кухні, площею 8,2 кв.м, житлової, площею 16,9 кв.м та господарських будівель і споруд, а саме a? - веранда відкрита, площею 9,3 кв.м; Б - стайня, площею 33,7 кв.м; В - навіс, площею 7,1 кв.м; Г - навіс, площею 9,5 кв.м; Д комора, площею 19,0 кв.м; Е - вбиральня. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що житловий будинок складається з трьох кімнат, як зазначено в технічному паспорті, і його площа не змінювалася. Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). Враховуючи, що спірний житловий будинок та господарські споруди були побудовані до моменту прийняття Закону України «Про власність» і належним чином набуті у власність покійним [PERSON] , а тому, не зважаючи на відсутність на даний час підтверджених документів про державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за [PERSON] , суд приходить до переконання, що на момент його смерті таке нерухоме майно входило в об`єм спадкового майна і підлягало спадкуванню його спадкоємцями, в тому числі позивачами, як спадкоємцями першої черги за законом. При цьому, оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України в рівних частках і ніхто з них у встановленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, а тому слід задовольнити позовні вимоги в частині визнання за позивачами права власності на частку спадкового майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Щодо позовних\~вимог про\~визнання права\~на завершення\~приватизації земельних\~ділянок шляхом здійснення всіх дій пов`язаних з приватизацією частки земельних ділянок, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та одержання документів, що посвідчують право власності, суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. г) ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом вже встановлено, що приватним нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадкове майно за законом, зокрема на земельні ділянки, площею 0,25га, площею 0,3754га, площею 0,8333га, площею 0,1699га у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельні ділянки. Позивачі, позовну вимогу про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок обґрунтовують тим, що спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації та здійснив розробку технічної документації на земельні ділянки, що являються предметом спору, однак процедуру приватизації не завершив оскільки помер. Так, судом встановлено, що 27 сесії сільської ради У демократичного скликання Кривопільської сільської ради Верховинського району від 01.10.2009 «Про внесення змін у рішення 01.10.2009 №27 в частині визначення (уточнення) площі і цільового призначення земельних ділянок» внесено зміни в рішення 22 сесії сільської ради від 18.12.1993 №22 «Про приватизацію земельних ділянок» яке приймалося відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» в частині визначення (уточнення) площі і цільового призначення земельних ділянок, переданих [PERSON] у приватну власність, а саме: п.1.1 площа земельної ділянки цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: с.Кривопілля, прис.Малий Ходак становить 0,25га. п. 1.2 Площа земельних ділянок, які передані для ведення особистого підсобного господарства за адресою: с.Кривопілля, прис. [PERSON] становить 0,3754га, за адресою: с.Кривопілля, прис.Кичіра становить 0,8333га, за адресою: с.Кривопілля, прис. [PERSON] становить 0,1699га. п.1.3 Цільове призначення земельних ділянок «для ведення особистого підсобного господарства» визначено як «для ведення особистого селянського господарства» згідно вимог чинного законодавства (а.с.19-19 зворот). Також встановлено, що дані рішення винесені Кривопільською сільською радою

Outcome: approved