Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

26.05.2022 [PERSON] звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 01 вересня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Вона не має можливості одноосібно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько дитини, який є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні немає, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, має можливість сплачувати аліменти на сина у розмірі 1/4\~ частини всіх видів його заробітку, що забезпечить рівність батьків при виконанні обов`язку утримання їх сина. Тому, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на сина у розмірі 1/4\~ частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. 27.06.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 27.07.2025 09:30. 27.07.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 28.08.2025 09:00, згідно п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України. 11.08.2025 [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, у якому просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що він систематично бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, хоча позивачка негативно налаштовує проти нього сина. 26.02.2022 він зареєстрував шлюб з [PERSON] та у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на його утриманні. Тому вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивачка, є необґрунтованим та суперечить нормам чинного законодавства. Позивачкою не доведено обставину, що він має можливість сплачувати аліменти, а саме лише посилання, що на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Він не відмовляється від утримання сина, однак, вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб сина та таку, що він має можливість сплачувати суму аліментів - 1/6 частини від усіх видів його заробітку. 08.09.2025 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі та зазначила, що розмір аліментів у частках від доходу залежить від кількості дітей, зокрема, 1/4 частина на одну дитину, одна остаточний розмір визначає суд, враховуючи фінансове становище обох батьків та потреби дитини. Відповідачу відомо, що їх син [PERSON] потребує постійних додаткових витрат на лікування у офтальмолога, з придбанням щороку нових окулярів та вітамінних комплексів для покращення зору, а також лікування у лікарів: ортодонта, отоларинголога та стоматолога. Вона звернулася з позов до суду через те, що має постійно нагадувати відповідачу про утримання сина, адже тільки тоді він перераховує кошти у розмірі 2000,00 грн раз на місяць. Відповідач не надав доказів зі свого місця роботи, отже має можливість дозволити собі не працювати, а питання щодо утримання сина його не бентежить. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 12.09.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про розгляд справи за відсутності відповідача, у порядку ч.3 ст. 223\~ ЦПК України, оскільки останній повідомлений належним чином про розгляд справи, подав до суду відзив на позов, не повідомив причини неявки у судове засідання, а наявні у справі матеріали і подані сторонами докази, дають підстави суду ухвалити рішення у справі. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Outcome: approved