Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

31 березня 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька. Позиція позивача Позивач посилається на те, що його батько [PERSON] , перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, загинув внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався 06 березня 1986 року (акт форми Н-1 № 15). Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, 600 000 грн без відрахування податків та інших обов`язкових платежів \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що діючим на 06 березня 1986 року цивільним законодавством не було передбачено відшкодування моральної шкоди членам сім`ї померлої особи. Фактичні обставини, встановлені судом Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Актом № 15 форми Н-1 від 07 березня 1986 року підтверджується, що [PERSON] загинув [INFO] внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, під час роботи на шахті «Павлоградська», правонаступником якої є відповідач. Норми права, які застосував суд Як визначено статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За змістом статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, поли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Як зазначено у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Правовідносини між сторонами щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька, виникли 06 березня 1986 року. Цивільний кодекс Української РСР був доповнений статтею 440-1, яка передбачала відшкодування моральної (немайнової) шкоди, на підставі Закону України від 06 травня 1993 року № 3188-ХІІ «Про внесення змін та доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій». Станом на день загибелі батька позивача внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, жодним нормативним актом не передбачалося відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак загибель [PERSON] на виробництві була незворотною подією, яка призвела до того, що його син [PERSON] залишився сиротою у віці 8 років. Наслідки цієї події, а саме втрата позивачем близької людини, продовжують існувати по теперішній час. Правовідносини між сторонами є триваючими, оскільки виникли в день загибелі батька позивача і продовжували існувати станом на 1993 рік, коли у Цивільному кодексі Української РСР вже містилася стаття 440-1, яка передбачала відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тому саме положення цієї статті підлягають застосуванню до даних правовідносин. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 17 серпня 2023 року у справі № 185/2356/22. \~ \~ \~ \~ Як\~передбачалося статтею\~440-1\~Цивільного кодексу\~Української РСР,\~моральна \~(немайнова)\~ шкода,\~ заподіяна\~ \~громадянину \~ \~або \~організації діяннями\~іншої особи,\~яка порушила\~їх \~законні \~права,\~відшкодовується особою,\~яка заподіяла\~шкоду,\~якщо вона\~не \~доведе,\~що \~моральна \~шкода \~заподіяна \~не \~з \~її \~вини.\~ Моральна\~ \~шкода відшкодовується\~ в\~ грошовій\~ або\~ іншій\~ матеріальній\~ формі\~ \~за \~рішенням суду\~незалежно від\~відшкодування майнової\~шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Згідно наведених положень законодавства, загибель працівника на виробництві є підставою для відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам його сім`ї, власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці шляхом одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі. Тобто моральна шкода підлягає відшкодуванню одноразово. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи\~підтверджується,\~що \~ [PERSON] \~загинув внаслідок\~нещасного випадку,\~пов`язаного з\~виробництвом.\~ Допущене відповідачем порушення права [PERSON] на безпечні умови праці призвело до нещасного випадку та смерті останнього, тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем моральної шкоди сину загиблого працівника. У зв`язку зі смертю [PERSON] його син [PERSON] зазнав душевних страждань, оскільки втратив батька у віці 8 років, що назавжди змінило його життя та сімейне оточення. Після загибелі батька позивач виховувався у неповній сім`ї, через що відчував нестачу турботи та підтримки. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 400\~000 грн. За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 травня 2025 року у справі № 235/3143/24, обов`язки сторін у сфері оподаткування, які виникають у зв`язку з ухваленням та/або виконанням судових рішень про стягнення коштів, суд не встановлює. Отже суд при розгляді цивільної справи не уповноважений вирішувати питання щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначати це в резолютивній частині рішення. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі 4000 х 0,8 = 3200 грн).

Outcome: partial