Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (надалі - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулось в суд з позовом до [PERSON] (надалі відповідач/позичальник) про стягнення заборгованості за договором позики №77535879 (на умовах повернення позики вкінці строку позики) від 12 вересня 2021 року в сумі 40658,75 грн, за договором позики №3420512222-133606 від 11 жовтня 2021 року в сумі 9043,00 грн, за договором про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року в сумі 7550,00 грн, а всього на загальну суму 57251,75 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40,00 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (надалі відповідач або позичальник) було укладено договір позики №77535879 (на умовах повернення позики вкінці строку позики) у вигляді електронного документа. Підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, погодилася, що до моменту підписання договору вивчила його та Правила надання грошових коштів у позику на сайті https://mycredit.ua/ru/documets-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. 22 лютого 2022 року було укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИК КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77535879. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77535879. 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77535879. Таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 40658,75 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 28656,78 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1,97 грн - нараховані 3% річних. 11 жовтня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» (надалі - ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС») і [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №3420512222-133606 «Проста позика», за умовами якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» надало [PERSON] кредит у розмірі 1500,00 грн строком на 14 днів з 11 жовтня 2021 року до 25 жовтня 2021 року включно на споживчі потреби під 1,95 % за кожен день користування кредитом, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти за користування коштами. 15 лютого 2022 року було укладено договір №15-02/22, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3420512222-133606. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3420512222-133606. 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3420512222-133606. Таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 9043,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7543,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 28 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (надалі ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] (надалі - відповідач або позичальник) було укладено договір про споживчий кредит №3740978 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] кредит у розмірі 2000,00 грн на строк 15 днів з 28 грудня 2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12 січня 2022 року. Загальні витрати позичальника за кредитом без врахування тіла кредиту складають 1350,00 грн, що складає 28,250,461.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 3350,00 грн. Комісія за надання кредиту: 600,00 грн, яка нараховується за ставкою 30,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договором передбачена пролонгація строку кредитування. 26 липня 2024 року було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3740978. Таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 7550,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 4950,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 600,00 грн - заборгованість за комісіями. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано строк учасникам справи для подання заяв по суті. Сторони відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заяв по суті не подавали, клопотань не заявляли. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд вважає за можливе, відповідно до ч. 8 ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 вересня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №77535879 (на умовах повернення позики вкінці строку позики) у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором rdT613euzx (п. 20 договору). Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2.1. договору сума позики складає 12000,00 гривень, строк позики 30 днів (п.2.2.). Згідно п. 2.3. договору процентна ставка в день 1,99 % (фіксована). Дата надання позики - 12 вересня 2021 року. Дата повернення позики - 12 жовтня 2021 року. Знижена процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 0,70 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 2,70 %. Пеня/день (не застосовується в період карантину) 2,70 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%. Орієнтовна загальна вартість позики 14507,40 грн. Відповідно до п.п. 5.1. - 5.3. договору позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» та нормативно-правовоими актами Національного банку України, з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «ON MY FREEDOM» (перша позика 0,01%) для споживачів послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»). Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу №22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 22 лютого 2022 року до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 40656,78 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 28656,78 грн - сума заборгованості по процентам. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 22 лютого 2022 року за договором факторингу №22/02/2022 від 22 лютого 2022 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників (том №1) від 10 січня 2023 року до вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 40658,75 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту); 28656,78 грн - сума заборгованості по процентам; 1,97 грн - відповідальність за порушення грошового збов`язання згідно ст. 625 ЦК України. 18 лютого 2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (первісний кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 18 лютого 2025 року до вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 40658,75 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 28656,78 грн - сума заборгованості по процентам; 1,97 грн - відповідальність за порушення грошового збов`язання згідно ст. 625 ЦК України. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 18 лютого 2025 року в електронному вигляді за договором №18-02/2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18 лютого 2025 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №77535879 (на умовах повернення позики вкінці строку позики) від 12 вересня 2021 року. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 13 червня 2025 року в загальному розмірі 40658,75 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 28656,78 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1,97 грн - нараховані 3% річних. Як вбачається з умов договору позики №77535879 від 12 вересня 2021 року (п. 1.) грошові кошти перераховуються на банківський картковий рахунок позичальника, нмер якого зазначений в п. 20 договору - [NUMBER] . Факт перерахування грошових коштів підтверджено: довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» за №КД-000015128/ТНПП від 28 лютого 2025 року про переказ 12 вересня 2021 року для [PERSON] на картку № [NUMBER] грошових коштів в розмірі 12000,00 грн (номер платежу f9272b6f-cb6c-4643-8bba-9ebf4aa1773d); інформацією ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за №28/02/25-39 від 28 лютого 2025 року про здійснення транзакції за № f9272b6f-cb6c-4643-8bba-9ebf4aa1773d для [PERSON] за договором №77535879. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка отримала грошові кошти за договором позики №77535879 від 12 вересня 2021 року у сумі 12000,00 грн, однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та не повернула кредитні кошти у передбачений договором строк. Таким чином, вбачається обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12000,00 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитом. Згідно змісту умов укладеного між сторонами договору позики, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язувалося надати відповідачці грошові кошти у загальній сумі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, строком на 30 календарних днів, знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов прогами лояльності) у розмірі 0,70 % (в день) зі сплатою відсотків за процентною ставкою у розмірі 1,99 % (в день), орієнтовною реальною річною процентною ставкою - 1081,20 %, загальною вартістю кредиту 12 250, 00 грн. Розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами в таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки становив 2507,40 грн. Строк кредитування з 12 вересня 2021 року по 12 жовтня 2021 року. Доказів того, що позичальником було погоджено подовження даного строку користування позикою матеріали справи не містять. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з п. 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно п. 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК. У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Несправедливість цього підходу стає особливо очевидною у випадках, коли ринковий розмір процентів за «користування кредитом» за час після укладення кредитного договору істотно знизився. У таких випадках кредитор стає навіть більше зацікавлений у невиконанні договору, ніж у задоволенні своїх вимог. За такого підходу кредитор може продовжувати нарахування процентів за «користування кредитом» (який при цьому навіть не надавався на новий строк) у розмірі, якого вже не існує на ринку. Цим самим створюються штучні передумови для банкрутства підприємств та збільшення кількості фізичних осіб, які не мають надії повернутися до нормального життя інакше, як через банкрутство, що негативно відбивається на економіці та підвищує соціальну напруженість. Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав (звернення стягнення на заставне майно боржника, стягнення боргу з поручителя тощо) одразу після порушення боржником умов договору. Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 57). Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3 та 4 ст. 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав і повинен нести ризик, пов`язаний з неясністю (двозначністю) такої умови). Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (висновки Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 753/8945/19). Позивач, як юридична особа, діяльність якою пов`язана з наданням фінансових послуг і яка підготувала проект договору позики - є сильнішою стороною у цих правовідносинах, а тому тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь відповідачки. Як встановлено судом, за умовами укладеного між сторонами договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 12 жовтня 2021 року, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак у даній справі таких позовних вимог ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не заявило, а тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору задоволенню не підлягають. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору є безпідставними. Таким чином, розмір процентів відповідно до умов договору, який підлягає стягненню з відповідачки, становить 7164,00 грн за період з 12 вересня 2021 року по 12 жовтня 2021 року, виходячи з розрахунку: 12000,00 грн (тіло кредиту) х 1,99 % (відсоткова ставка) х 30 днів (строк кредиту). Щодо стягнення 3 % річних. У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, право товариства на 3% річних від простроченої суми визначено законом, тому нараховані 3 % річних в розмірі 1,97 грн підлягають стягненню на його користь. Таким чином, з відповідачки на користь позивача за договором позики №77535879 (на умовах повернення позики вкінці строку позики) від 12 вересня 2021 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 19165,97 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7164,00 грн - сума заборгованості за процентами; 1,97 грн - 3% річних. 11 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №3420512222-133606 «Проста позика», за умовами якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» надало [PERSON] позику у розмірі 1500,00 грн строком на 14 днів, починаючи з 11 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року (включно). Пунктом 2.5 кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до кредитного договору). Згідно з пунктом 2.7 договору плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену у пункті 2.3 цього договору, та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства і закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства. Із графіка розрахунків слідує, що сторони узгодили розмір плати за користуванням кредиту у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом 1,95 %, загальна вартість кредиту 1906,00 грн. [PERSON] підписала договір позики шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (N7NTB5U6). 15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» (первісний кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно реєстру боржників від 15 лютого 2022 року до вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 1906,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 406,00 грн - сума заборгованості по процентам. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 15 лютого 2022 року за договором №15-02/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15 лютого 2022 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників, права вимоги за якими відступаються. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників (том №3) від 10 січня 2023 року до вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 9043,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 7543,00 грн - сума заборгованості по процентам. 18 лютого 2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (первісний кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 18 лютого 2025 року до вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 9043,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 7543,00 грн - сума заборгованості по процентам. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 18 лютого 2025 року в електронному вигляді за договором №18-02/2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18 лютого 2025 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №3420512222-1333606 від 11 жовтня 2021 року. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 13 червня 2025 року в загальному розмірі 9043,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 7543,00 грн - сума заборгованості по процентам. Згідно п. 3.2 договору позики №3420512222-1333606 від 11 жовтня 2021 року кредит надається одноразово шляхом перерахування на рахунок позичальника, номер якого зазначений в п. 10 договору - [NUMBER] . Факт перерахування грошових коштів підтверджено: інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» за №1857/03 від 27 березня 2024 року про те, що на сайті торговця KREDITI.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» 11 жовтня 2021 року була проведена успішна транзакція на картку № [NUMBER] грошових коштів в розмірі 1500,00 грн (переказ для позики 3420512222-133606). За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачка отримала грошові кошти за договором позики №3420512222-133606 від 11 жовтня 2021 року у сумі 1500,00 грн, однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та не повернула кредитні кошти у передбачений договором строк. Таким чином, вбачається обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1500,00 грн. З матеріалів справи слідує, що строк кредитування за договором позики №3420512222-133606 від 11 жовтня 2021 року був погоджений сторонами та становив 14 днів, тобто до 25 жовтня 2021 року (включно). Пунктом 3.19. договору сторони домовились, що у випадку настання, визначених п.п. 4.1.2. цього договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений стронами строк, згідно тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості, передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати згідно тарифів товариства шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної плати. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять. Отже, розмір процентів відповідно до умов договору, який підлягає стягненню з відповідачки, становить 409,50 грн за період з 11 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року, виходячи з розрахунку: 1500,00 грн (тіло кредиту) х 1,95 % (відсоткова ставка) х 14 днів (строк кредиту). Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України. Таким чином, з відповідачки на користь позивача за договором позики №3420512222-133606 від 11 жовтня 2021 року підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 1909,50 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 409,50 грн - сума заборгованості по процентам. 28 грудня 2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №3740978, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування. Анкета-заява на кредит №3740978 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №3740978. З договору про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] вбачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1.). Сума кредиту становить 2000,00 грн у валюті гривня (п. 1.2.). Кредит надається строком на 15 днів з 28 грудня 2021 року (строк кредитування) - п. 1.3. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 12 січня 2022 року (п. 1.4.). Комісія за надання кредиту становить 600,00 грн, яка нараховується за ставкою 30,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.). Проценти за користування кредитом - 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.). Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору (п. 1.7.). Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору в термін (дату), вказаний у п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених в п.2.3 договору (п. 2.2.1.). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (п. 2.2.2.). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначена в п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) встановлену п. 1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої що прирівнюється до письмової) згоди позичальника (п. 2.2.3.). Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2. договору (п. 2.3.1.1.). Пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 цього договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (п. 2.4.1.). У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (п. 4.2.). Згідно пунктом 6.1 договору його укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з пунктом 6.3 договору приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору, Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому. Пунктом 6.4 договору передбачено, що укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Пунктом 7.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору, та діє до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до Додатку № 1 сторонами визначений графік платежів за договором про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року. В Додатку № 2 до договору міститься паспорт споживчого кредиту №3740978 від 28 грудня 2021 року. На підтвердження підписання відповідачем договору про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою [PERSON] здійснила акцепт договору шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «S57745» 28 грудня 2021 року, який відправлено на номер телефону [NUMBER] , котрий вказаний в анкеті-заяві та в договорі. На підтвердження виконання ТОВ «МІЛОАН» зобов`язання за договором про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року, позивач надав довідку ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» про перерахування 28 грудня 2021 року грошових коштів згідно договору 3740978 на рахунок [NUMBER] в розмірі 2000,00 грн. Також, позивачем була надана відомість про щоденні нарахування та погашення за період з 28 грудня 2021 року до 04 березня 2022 року. Згідно якої визначено загальну суму заборгованості за кредитом в розмірі 7550,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн; заборгованість по процентам - 4950,00 грн; заборгованість по комісії - 600,00 грн. 26 липня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» (клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (фактор) уклали договір факторингу №26-07/2024, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 287052895,25 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками (п. 2.1. договору). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 26 липня 2024 року до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 7550,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн; заборгованість по процентам - 4950,00 грн; заборгованість по комісії - 600,00 грн. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 26 липня 2024 року за договором факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит №3740978 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують факт укладення між сторонами договору про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року в електронній формі в особистому кабінеті позичальника із наданням персональних даних. ТОВ «МІЛОАН» згідно договору про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року перерахувало відповідачці 28 грудня 2021 року кошти в сумі 2000,00 грн. Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Позивачем виконаний розрахунок заборгованості за кредитним договором №3740978 від 28 грудня 2021 року станом на 13 червня 2025 року в сумі 7550,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн; заборгованість по процентам - 4950,00 грн; заборгованість по комісії - 600,00 грн. За правилами ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» кредитної заборгованості за договором позики №77535879 (на умовах повернення позики вкінці строку позики) від 12 вересня 2021 року в сумі 19165,97 грн, за договором позики №3420512222-133606 від 11 жовтня 2021 року в сумі 1909,50 грн, за договором про споживчий кредит №3740978 від 28 грудня 2021 року в сумі 7550,00 грн, а всього на загальну суму 28625,47 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу надано: договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №426 від 01 травня 2025 року на надання усної консультації з вивченням документів на суму 4000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на суму 12000,00 грн; витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року про надання усної консультації з вивченням документів на суму 4000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на суму 12000,00 грн. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Оскільки позовні вимоги задоволені частково та з відповідачки стягнуто 28625,47 грн заборгованості за кредитними договорами, тому суд дійшов висновку, що оцінюючи обґрунтованість позовної заяви в частині стягнення витрат на правову допомогу, в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, що заявлена представником позивача сума є неспівмірною. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн, з огляду на характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг заявнику, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру, та з урахуванням часткового задоволення позову. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 50 % (28625,47 х 100 / 57251,75), то на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн (2422,40 х 50 / 100). На підставі ст. ст. 509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial