Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №504925-КС-001 про надання кредиту від 15.07.2024 у загальному розмірі 28 976 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 83 копійки та витрат за сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №504925-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 15.07.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 504925-КС-001 про надання кредиту. 15.07.2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 504925-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Вказує, що зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6217, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 15.07.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 504925-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 504925-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 6040, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 504925-КС-001, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 504925-КС-001 про надання кредиту, у загальному розмірі 28 976 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 83 копійки, з яких: - 9 947 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 47 копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 18 558 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок - сума прострочених платежів по відсоткам; - 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; - 470 (чотириста сімдесят) гривень 61 копійка - сума прострочених платежів за комісією. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що стало підставою для звернення до суду із позовною заявою. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Бізнес Позика», посилаючись на відсутність належних доказів надання йому кредиту. Також виказав сумніви щодо належного укладення договору, а також - можливої технічної або шахрайської компрометації даних відповідача, що за п. 4.2.6 договору є відповідальністю Кредитодавця, якщо він не переконався в автентичності користувача, через те, що підписання здійснювалось одноразовим ідентифікатором (OTP), що за законом прирівнюється до електронного підпису, лише якщо виконано умови: ідентифікація, автентифікація, належне інформування. Не надання позивачем жодних документів, які б підтверджували: як саме відбувалася ідентифікація; чи мав відповідач реальний доступ до картки та телефону; чи отримував він повідомлення щодо кредиту. Зазначив, про надмірну (кабальну) процентну ставку, так як відповідно до умов договору: денна ставка становила - 1,16% (річна ефективна ? 19 722%); загальна вартість - понад 300% тіла кредиту. Вважає, що такі умови порушують вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та мають ознаки кабальності правочину (ст. 233 ЦК України). Вважає, що споживчий характер кредиту не підтверджено, позивачем не доведено, що відповідач: звертався за кредитом; мав намір придбати товари чи послуги; усвідомлював умови договору. У зв`язку з чим просив відмовити у задаволенні позову. Від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких представник позивача зазначив таке. Щодо начебто вчинення щодо відповідача шахрайських дій. Відповідач не надав жодних доказів існування кримінального провадження за заявою Відповідача щодо начебто вчинення щодо Відповідача шахрайських дій. Щодо укладення кредитного договору. Кредитний договір 504925-КС-001 було укладено у електронній формі, відповідно до норм чинного законодавства України та у спосіб, що не заборонений таким. Наявний у матеріалах справи договір містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6217 15.07.2024 о 13:25:47». Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи візуальні форми послідовності дій клієнт [PERSON] щодо укладення електронного договору на сайті товариства, що також підтверджується анкетою клієнта, що є витягами з інформаційно-телекомунікаційної системи на сайті ТОВ «Бізнес Позика». Щодо перерахування Позивачем на рахунок Відповідача кредитних коштів у розмірі 10 000 гивень, повідомила, що до позовної заяви була додана довідка щодо перерахування кредитних коштів, яка була надана Позивачу посередником ТОВ «ПрофітГід», про що до позовної заяви був доданий оригінал такої довідки про перерахування коштів. Зазначила, що усі платежі Відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням усіх платежів Відповідача, що за увесь період кредитування склали 6 040 гривень. Нормативно-правове обґрунтування обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором, такі були передбачені п. 2.4, 3.2, 3.2.1, 3.2.2 цого договору, а п. Згідно з п. 7.4.4. Кредитного договору, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Також зазначила, що Позивачем за цим Кредитним договором не нараховувалася та не заявлялася до стягнення у позовних вимогах жодної неустойки відповідно до ст. 549 ЦКУ (у вигляді пені чи штрафів); не нараховувавалася та не заявлявлялася до стягнення у позовних вимогах жодної форми відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦКУ (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми), а також не нараховувалися проценти поза межами строку дії Кредитного договору. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору, сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 4.2.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що 15.07.2024 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено договір про надання споживчого кредиту №504925-КС-001 в електронній формі у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення цього електронного договору, відповідно до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с. 17-28). [PERSON] такий споживчий кредит було надано на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача на споживчі потреби у розмірі 10 000 гривень, строком на 24 тижні, дата повернення кредиту 30.12.2024. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000 - фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15288411 - фіксована. Фіксована процентнаставкає незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 2.5. договору передбачена Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 1 500 гривень, що нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Строк дії Договору: до 30.12.2024 року. 2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 29 653,89 гривень. 2.9. Загальні витрати за Кредитом: 19 653,89 гривень. 2.10. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 722,67 процентів. 2.11. Денна процентна ставка: 1,16 процентів. Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. Сторонами на момент укладення Договору був встановлений наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. У графіку платежів та розрахунків до цього договору наданий орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту із зазначенням сум для сплати на кожен місяць кредитування, строком з 29.07.2024 по 30.12.2024 (а.с. 17-27). Ця інформація також підтверджується у паспорті споживчого кредиту, у якому як і у договорі міститься інформація про порядок повернення кредиту, в якій вказані кількість та розмір платежів та періодичність їх внесення (а.с. 25-34). Пунктом 3 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачу кредиту та дня поверенення кредиту згідно графіку платтежів. Вище зазначений договір №504925-КС-001, паспорт споживчого кредиту, пропозиція укласти договір (оферта), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 у справі №382/327/18. Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування. ТОВ «Бізнес Позика» виконав зобов`язання, надав кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, шляхом перерахування суми у розмірі 10 000 гривень на картковий рахунок відповідача, зазначеним ним у анкеті при реєстрації на сайті товариства, що підтверджується Довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», що діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, було здійснено переказ коштів за такими реквізитами: Номер платіжної інструкції - a8026031-4294-11ef-b90a-000c29d57ed2_1; Платник - ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, код 41084239; Номер транзакції - 42103-92207-31693; Дата / час здійснення переказу коштів - 2024-07-15 13:27:00; Сума переказу - 10 000 гривень; Номер платіжної картки отримувача - [NUMBER] ; Код авторизації - 138588; Призначення переказу - Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №504925- КС-001 від 15.07.2024 (а.с. 30). Перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 10 0000 гривень також підтверджується наданою Банком інформацією, на запит суду (а.с. 99-100). Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування. На виконання ухвали суду від 04.08.2025 про витребування інформації, АТ КБ «Приват Банк» було надано інформацію, яка підтверджує факт наявності випуску банківської картки емітованої на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , а також підтверджує обставини, на які посилається позивач, щодо дат та сум нарахування коштів відповідачу (а.с. 99-102). Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] був ідентифікованим у інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за допомогою особистих даних, які вона залишив при реєстрації у анкеті заяві (а.с. 29). Згідно довідки про стан заборгованості за Договором №504925-КС-001 від 15.07.2024, у відповідача станом на станом на 03.07.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 28 976 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 83 копійки, з яких: 9 947 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 47 копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 18 558 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок - сума прострочених платежів по відсоткам; 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; 470 (чотириста сімдесят) гривень 61 копійка - сума прострочених платежів за комісією, що також підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого [PERSON] , за увесь час користування кредитом здійснила лише часткову оплату за Договором на загальну суму 6 040 гривень (а.с. 13-16). Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Копія доказу сплати судового збору (оригінал знаходиться у Позивача); Копія розрахунку заборгованості за Договором № 504925-КС-001 про надання кредиту від 15.07.2024 року (оригінал знаходиться у Позивача); Копія довідки про стан заборгованості за Договором № 504925-КС-001 про надання кредиту від 15.07.2024 року (оригінал знаходиться у Позивача); Паспорт споживчого кредиту за кредитним договором № 504925-КС-001 (оригінал знаходиться у Позивача та у Відповідача); Договівр № 504925-КС-001 про надання кредиту від 15.07.2024 року (оригінал знаходиться у Позивача та у Відповідача); Пропозиція укласти договір (оферта) № 504925-КС-001 про надання кредиту від 15.07.2024 року (оригінал знаходиться у Позивача); Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 504925-КС-001 про надання кредиту від 15.07.2024 року (оригінал знаходиться у Позивача); Копія візуальної форма послідовності дій Клієнта, щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 504925-КС-001 від 15.07.2024 р. в інформаційнотелекомунікаційній системі Товариства на сайтікредитодавця (оригінал знаходиться у Позивача); Копія анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця) (оригінал знаходиться у Позивача); Копія доказу (доказів) перерахування кредитних коштів (оригінал знаходиться у Позивача або у відповідного посередника); Копія Правил про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» (оригінал знаходиться у Позивача); Копія Установчих документів ТОВ «БІЗПОЗИКА(оригінали знаходиться у Позивача); Копії доказів наявності ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (оригінал наявний в Нацкомфінпослуг та НБУ); Копії повноважень представника ТОВ «БІЗПОЗИКА» (оригінали знаходиться у Позивача та його представника); Копія паспорту та облікової картки платника податків [PERSON] (оригінали знаходиться у Відповідача); Копія доказів направлення копії цієї позовної заяви з додатками Відповідачу(оригінал знаходиться у Позивача). Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення заборгованності з відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 28 976 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 83 копійки, з яких: 9 947 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 47 копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 18 558 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок - сума прострочених платежів по відсоткам; 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; 470 (чотириста сімдесят) гривень 61 копійка - сума прострочених платежів за комісією, станом на 22.06.2025. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 28 976 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 83 копійки, з яких: 9 947 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 47 копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 18 558 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок - сума прострочених платежів по відсоткам; 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; 470 (чотириста сімдесят) гривень 61 копійка - сума прострочених платежів за комісією. Заперечення відповідача суд не пиймає, так як вони спростовуються матеріалами справи, а також наданою інформацією АТ КБ «Приват Банк», що підтверджує обставини, на які посилається позивач, щодо дат та сум нарахування коштів відповідачу у межах Договору №504925-КС-001 від 15.07.2024. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС - Електронний Суд.

Outcome: approved