Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

01 травня 2025 року [PERSON] (надалі позивач) звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що 31 жовтня 2003 року між позивачем та [PERSON] (надалі відповідач) зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року у справі № 183/546/18 шлюб між сторонами розірваний. 09 березня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та з цього дня стягнення аліменти на її утримання завершене. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та з цього дня стягнення аліменти на її утримання завершене. На час звернення з позовом з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) тільки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що повнолітня дочка [PERSON] на даний час навчається в Новомосковському фаховому кооперативному коледжі економіки та права ім. С. В. Литвиненка на платній основі. При цьому, батько жодної участі в утриманні повнолітньої дочки та оплаті її навчання не приймає. Оскільки відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. На думку позивача, достатнім розміром аліментів на утримання повнолітньої дочки буде 1/6 частина усіх видів заробітку (доходів) відповідача. Постановленою суддею ухвалою від 30 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 18 травня 2018 року у справі № 183/546/18 зареєстрований шлюб 31 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 434, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням суду встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2003 року, від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 19 червня 2018 року /а.с.19-20/. Також за відомостями АСД Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області встановлено, що 09 березня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2\~частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Факт народження у сторін дітей також підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями свідоцтв про їх народження /а.с.16, 17, 18/. При цьому встановлено, що [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття. З копії витягу з реєстру територіальної громади від 23 січня 2025 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. За вказаною адресою також зареєстрована повнолітня дочка сторін [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 1678 про реєстрацію місця проживання особи від 17 липня 2020 року /а.с.13/. Таким чином, з огляду на реєстрації місця проживання встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] проживає з [PERSON] .. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом установлено, що відповідно до належним чином засвідченої копії Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 22-3435-д, [PERSON] навчається у Новомосковському фаховому кооперативному коледжі економіки та права ім. С.В. Литвиненка за спеціальністю «Право» на денній формі навчання з 01 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року /а.с.21/. Також з належним чином засвідченої копії Договору про надання платної освітньої послуги від 19 липня 2022 року № 22-3435-ф вбачається, що загальна вартість навчання [PERSON] становить 77\~300,00 грн /а.с.23/. Оскільки повнолітня дочка відповідача продовжує навчання, у зв`язку з навчанням не може працювати, суд приходить переконання, що вона потребує матеріальної допомоги. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітній дочці, судом не встановлено. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Виходячи з принципів змагальності, процесуальних особливостей розгляду справ про стягнення аліментів, розподілу обов`язку доказування у таких справах, суд висновує, що відповідач може надавати матеріальну допомогу його повнолітній дочці на час навчання. Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітньої дочки на час її навчання, неможливості надання утримання дочці, матеріального становища відповідача, яке зумовлює таку неможливість, або матеріального становища позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги матеріальне становище дочки відповідача, яка навчається на денній формі навчання, внаслідок чого позбавлена можливості самостійно отримувати достатній для забезпечення життєдіяльності дохід, а також ураховуючи те, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , суд приходить висновку, що в межах заявлених позивачем позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, на час її навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 01 травня 2025 року і до досягнення дочкою, [PERSON] , двадцяти трьох років, за умови її навчання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі, викладеного,

Outcome: approved