Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №18.08.2024-100000435 від 18 серпня 2024 року в розмірі 17303, 64 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 18 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №18.08.2024-100000435 шляхом підписання цифровим електронним підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 10000,00 грн зі строком користування на 70 днів. Фіксована незмінна процентна ставка 1% за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 20% від суми кредиту та дорівнює 2000, 00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку), нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка 100, 00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що станом на 27 червня 2025 року становить 17303,64 грн, з яких: 8399,76 грн заборгованість по тілу кредиту, 4703,88 грн проценти, 4200,00 грн неустойка. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №18.08.2024-100000435 від 18 серпня 2024 року в розмірі 17303, 64 грн, а також судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов. 17 липня 2025 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр» в частині стягнення пені, штрафу та відсотків як необґрунтованих та надмірно нарахованих. Зазначає, що позивач не надав до суду копію кредитного договору, повного розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку або підтвердження права вимоги. При цьому, він вказує, що не заперечує факт укладення договору, проте у зв`язку із складним фінансовим становищем не мав змоги вчасно виконати зобов`язання, оскільки він безробітній та не має будь-якого майна. Просить суд врахувати його матеріальне становище та ініціативу на реструктуризацію боргу, та, у разі задоволення позову, надати відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, зменшити розмір неустойки. 29 липня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» надало відповідь на відзив, в якому зазначило, що кредитний договір був укладений в електронній формі, що відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової. Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «Е747», отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , який вказаний [PERSON] як його фінансовий номер. Цей номер телефону 18 серпня 2024 року і було використано відповідачем для підписання кредитного договору. Підписанням даного договору відповідач підтвердив факт ознайомлення зі змістом кредитного договору та погодився на відповідні умови кредитування. Щодо твердження позивача стосовно надмірного нарахування відсотків, то вказує, що відповідно до умов кредитного договору, розмір денної процентної ставки складає 1%, що відповідає обмеженням, встановленим п.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Вказує, що ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи. Також зазначає, що на підставі внесених змін до Закону України «Про споживче кредитування», за договорами, укладеними з 24 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Правом подання заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( у тому числі сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді ( статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~ \~ \~ \~ Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Судом установлено, що 18 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферта) №18.08.2024-100000435 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора, та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п. 2.2 пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Пункт 2.3 пропозиції передбачає, технологію (порядок) укладення електронного кредитного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, а саме: кредитодавець розміщує на власному вебсайті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у свою чергу позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Після чого, позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір. У випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець у особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником. Також для підписання позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку. Примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. На підтвердження існування договірних відносин позивачем було надано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 18 серпня 2024 року, заявку кредитного договору №18.08.2024-100000435 (кредитної лінії) від 18 серпня 2024 року, відповідь позичальника при прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору №18.08.2024-100000435 (кредитної лінії) від 18 серпня 2024 року та інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] , яке містить контактні телефони позичальника та повідомлення про кримінальну відповідальність. З наданих\~позивачем\~документів\~слідує,\~що\~вони\~підписані\~відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е747, отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , який вказаний при його ідентифікації (акцепт), сформованому на сайті кредитора https:sgroshi.com.ua. Відповідно до пунктів 11.9 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним. Таким чином, суд, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов\~висновку\~про доведення\~укладення\~кредитного\~договору між\~сторонами. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З умов договору №18.08.2024-100000435 від 18 серпня 2024 року слідує, що за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту та сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит та дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.3.1-3.3 пропозиції). Відповідно до п. 4.1, 4.3 - 4.4, 6.1 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перераховується на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41ХХХХ-7958. Днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечить чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування\~таких санкцій. Згідно п. 8.2 пропозиції, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Відповідно до умов заявки, сума кредиту становить 10000,00 грн, строком на 70 днів з дати його надання, тобто з 18 серпня 2024 року до 26 жовтня 2024 року за фіксованою незмінною процентною ставкою - 1% за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Розрахунок денної процентної ставки: 1,02 % = (7119,29/10000) / 70 ? 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 2000,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку), нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка 100,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 10, 12 договору в день укладення даного договору позичальнику відкривається кредитна лінія, яка реалізується наступним чином: сума кредиту, яка визначена у розділі І даного договору, є одночасно і 1-им траншем, з якого складається сума кредиту, яка надається відповідно до умов даного договору. Черговий транш (частина суми кредиту) надається кредитодавцем позичальнику відповідно до укладеного сторонами додаткового договору. Сума кредиту складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й Транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові Транші). ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 16762,2 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 17119,29 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 7119,29 грн. Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюється законом. Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться і у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №18.08.2024-100000435 від 18 серпня 2024 року (кредитної лінії). Факт перерахування відповідачу коштів в розмірі 10000,00 грн на виконання умов договору, підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 11 травня 2025 року, з якого слідує, що 18 серпня 2024 року о 09:28:33 год, що відповідає часу підписання електронним підписом підтвердження укладення кредитного договору та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), на картку [NUMBER] було перераховано 10000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 484123501, призначення платежу: видача за договором кредиту №18.08.2024-100000435. При цьому, позивачем надано договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04 січня 2024 року, який укладено між позивачем та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» для надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та інформаційно-технологічну взаємодію на приймання платежів за допомогою системи iPay.ua. Крім того з довідки субконто за період з 18 серпня 2024 року по 26 жовтня 2024 року слідує, що 18 серпня 2024 року [PERSON] , згідно платіжного ордеру на списання грошових коштів упр008543540 від 18 серпня 2024 року о 09:28:35 год. було видано за кредитним договором №18.08.2024-100000435 через «iPay.ua» 10000,00 грн. Отже ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої зобов`язання за договором. Водночас позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує. Згідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.08-2024-100000435 від 18 серпня 2024 року відносно позичальника [PERSON] заборгованість відповідача перед позивачем становить 17303,64 грн, з яких: 8399,76 грн основний борг; 4703,88 грн проценти, які нараховані за період з 18 серпня 2024 року по 26 жовтня 2024 року, 4200, 00 грн неустойка. Нарахування заборгованості щодо тіла кредиту, процентів також підтверджується даними картки субконто, яка також відображає і внесені позичальником кошти. Надані позивачем докази в підтвердження розміру заборгованості є чіткими, зрозумілими та узгоджуються з умовами кредитного договору та є належним та допустимим доказом, що підтверджують як факт отримання кредити, так і розмір заборгованості за вказаним кредитним договором. При цьому щодо розміру заборгованості по процентам, то суд зауважує, що відповідно до умов договору сума кредиту становить 10000,00 грн, строком на 70 днів з дати його надання, тобто з 18 серпня 2024 року до 26 жовтня 2024 року за фіксованою незмінною процентною ставкою - 1% за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. На підставі простого арифметичного розрахунку підтверджується правомірність нарахування позивачем відсотків у погодженому із відповідачем розмірі за користування кредитним коштами в межах строку кредитування, а при визначені розміру заборгованості також враховані внесені позичальником кошти. Встановлена у договорі відсоткова ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом відповідає вимогам ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено максимальний розмір денної процентної ставки не більше 1 %, згідно із\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року. Щодо денної процентної ставки, то суд звертає увагу, що відповідно до ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення, зокрема денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Відповідно під час укладення договору, позивачем у графіку платежів було здійснено орієнтовні розрахунки, за умови, якщо позичальник належним чином виконуватиме взяті на себе зобов`язання, проте останнім такі не були виконані своєчасно, у зв`язку з чим нарахування відсотків здійснювалося позивачем на умовах погоджених кредитним договором. Визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача 4200,00 грн неустойки. Нарахування неустойки на підставі п.13 заявки за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України. За ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. В той же час, відповідно до п. 18. Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На час розгляду справи положення пункту 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~є чинними. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в сумі 4200,00 грн за кредитним договором №18.08.2024-100000435 від 18 серпня 2024\~року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4200,00 грн неустойки за цим кредитним договором задоволенню не підлягає. В решті сума заборгованості за цим кредитним договором встановлена на підставі наданих суду доказів. Суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 13103,64 грн, з яких: 8399,76 грн\~- основний борг; 4703,88 грн\~- проценти, які і підлягають стягненню з відповідача. Суд звертає увагу, що у поданому відповідачем відзиві вказано про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За змістом цієї норми суд вправі ухвалити таке рішення в разі наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, про що стороною надані відповідні докази. Суд звертає увагу, що відповідач вказує на його скрутне матеріальне становище, однак жодних доказів щодо цього не надає, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку таким обставинам та відповідно ухвалити рішення щодо цього. Водночас, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України в порядку виконання судового рішення, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Згідно ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Згідно ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, розстрочка або ж відстрочення виконання рішення суду можуть бути надані судом в порядку виконання судового рішення у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, про що суду надаються відповідні докази та відповідач у разі наявності особливих обставин, у розумінні ст. 435 ЦПК України, не позбавлений можливості звернутися із такою заявою. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1834,43 грн судового збору (пропорційно задоволених вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial