Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти допомоги по безробіттю в сумі 44 559,97 грн. та судові витрати в сумі 2684,00 грн. на користь Миколаївського обласного центру зайнятості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.08.2022 року до Врадіївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з заявою звернулася відповідач про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, у зв`язку із чим такий статус їй був присвоєний з 11.08.2022 та призначено відповідні виплати з того ж дня. \~ \~ \~ \~07.03.2023 виявлено, що [PERSON] виконувала роботи за договором цивільно-правового характеру в громадській організації «Громадський центр «Нова генерація» з 01.09.2022 по 12.09.2022 та отримувала допомогу. Позивачем складений розрахунок допомоги по безробіттю [PERSON] , ПК № 146222081100009, вих. № 18/11/1733-23 від 22.06.2023 про суму нарахованої допомоги по безробіттю в розмірі 44559,97 грн. за період з 11.08.2022 року по 26.01.2023 року. [PERSON] , будучи ознайомленою з покладеними на неї обов`язками та порядком перебування в статусі безробітного, під час реєстрації у службі зайнятості 11.08.2022 не повідомила про надання нею оплачуваних послуг, тобто не вказала, що відноситься до категорії зайнятого населення та порушила вимоги ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ ( далі закон №1533-ІІІ). Таким чином, оскільки відповідач свідомо не надала інформацію, яка впливала на виплати, що свідчить про недобросовісність її дій, безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримувала допомогу з безробіття, а тому сума надмірно виплаченого матеріального забезпечення за період з 11.08.2022 року по 26.01.2023 року на думку позивача підлягає поверненню, що слугувало підставою звернення до суду. ІІ. Виклад позиції відповідача. Від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнала, вважала їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. При зверненні Врадіївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості не відносилась до зайнятого населення, нею надані достовірні дані стосовно останнього місця роботи (АБ «Південний») та дата звільнення з роботи (04.08.2022). Між відповідачем та громадською організацією «Громадський Центр «Нова Генерація» (далі по тексту -ГЦ «Нова Генерація») велись певні домовленості стосовно подальшого укладення договору цивільно-правового характеру. Саме на стадії домовленостей передала ГЦ «Нова Генерація» копію паспорта та РНОКПП. Жодних договорів та актів виконаних робіт не підписувала. Листом № 7 від 03.04.2023 ГЦ «Нова Генерація», направленим до Врадіївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості, визнано, що інформацію про укладення договору з відповідачем надано помилково. Ознаки цивільного правопорушення в її діях відсутні, в період перебування у статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю, роботи за договором цивільно-правового характеру не виконувала, дохід не отримувала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.01.2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за суттю. Представник позивача\~в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача\~в судовому засіданні, позовні вимоги не визнала, заперечила проти їх задоволення, наголошувала, на тому що відповідач в період отримання допомоги по безробіттю жодних оплатних послуг не здійснювала, дохід не отримувала, договір з « ГЦ «Нова Генерація» не укладала, підтримала позицію викладену у відзиві. Відповідач в останнє судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, надала повноваження адвокату Матвєєвій-Вац Н.В ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 10.08.2022 року до Врадіївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з заявою звернулася відповідач про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, у зв`язку із чим була взята на облік як особа, яка шукає роботу, статус безробітного був присвоєний з 11.08.2022 року, призначено та розпочато відповідні виплати з того ж дня як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу понад 10 років. Наказом Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ від 31.01.2023 № НТ 230131 відповідачу припинена виплата допомоги по безробіттю з 27.01.2023 у зв`язку з тим, що на дату набуття чинності Законом 2262 строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів. Службовою запискою фахівця Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ від 07.03.2023 повідомлено, що в результаті опрацювання Пам`ятки про працевлаштування в період статусу безробітного 07.03.2023 виявлено, що [PERSON] виконувала роботи за договором цивільно-правового характеру громадської організації «Громадський центр «Нова Генерація» з 01.09.2022 по 12.09.2022 та отримувала дохід. \~ \~ \~ \~Листом від 29.03.2023 вих. № 49 Громадського центру «Нова Генерація» повідомлено, що грошові кошти [PERSON] були надані в якості підтримки як особі, що займалась волонтерською діяльністю в окупованому місті. В той же час, надали копію цивільно-правового договору № 10 від 01 серпня 2022 року, де Виконавець ( [PERSON] ) відповідно до пункту 1.1 зобов`язується надавати Громадській організації «Громадський центр «Нова генерація», як «Замовнику», послуги з організації та проведення діяльності, спрямованої на допомогу з придбанням та доставкою медикаментів та продуктів харчування жителям міста Херсона в обсязі і на умовах, передбачених даним договором та відповідними Додатками до нього, «Замовник» зобов?язується приймати та оплачувати дані послуги. Згідно пункту 4 «Ціна та порядок оплати послуг» Договору № 10 від 1 серпня\~2022\~року вартість послуг (робіт) становить\~3500,00 грн. з яких утримуються податки і збори. Сума до виплати - 2 817,50 грн. (дві тисячі вісімсот сімнадцять гривень 50 коп.). \~ \~ \~ \~Згідно п.6 Договору «Строк дії цивільно-правового договору» даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання «Сторонами» своїх зобов`язань. \~ \~ \~ \~Послуги з організації та проведення діяльності, спрямованої на допомогу з придбанням та доставкою медикаментів та продуктів харчування жителям міста Херсон протягом серпня\~2022\~року «Виконавцем» були надані, а «Замовником» прийняті. Узгоджена «Сторонами» винагорода «Виконавця» склала\~3500,00 грн., з яких утримується ПДФО - 630,00 грн., військовий збір - 52,50 грн. Сума до виплати - 2 817,50 грн. (дві тисячі вісімсот сімнадцять гривень 50 коп.). Зазначене підтверджено Актом прийому наданих послуг до цивільно-правового договору № 9 від 12 вересня\~2022\~року. Результати опрацювання отриманої інформації, Врадіївською районною філією Миколаївського ОЦЗ оформлені актом розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 7 від 03 квітня 2023 року. Примірник акту розслідування № 7 від 03 квітня 2023 року за №5630100547106, 20.04.2023 направлений відповідачу для ознайомлення засобами поштового зв`язку, який [PERSON] отримала особисто. Проведеним позивачем розрахунком № 18/11/1733-23 від 22.06.2023\~допомоги по безробіттю безробітного [PERSON] , визначений розмір нарахованої допомоги по безробіттю за період з 11.08.2022\~року по 26.01.2023\~року у сумі 44 559,97 грн. (сорок чотири тисячі п?ятсот п?ятдесят дев?ять гривень 97 коп). Зазначена сума\~коштів допомоги\~по безробіттю\~виплачена позивачем\~відповідачці,\~що підтверджується\~відповідними витягами\~з відомостей\~виплат за\~видами забезпечення\~і копіями\~платіжних доручень\~на перерахування\~коштів за\~спірний період, доданими до позовної заяви. \~ \~ \~ \~ Наказом Первомайської\~філії \~Миколаївського ОЦЗ\~ від\~27\~червня\~2023\~року\~виданого за\~№ 46\~"Про\~вжиття заходів\~щодо повернення\~безпідставно набутих\~коштів допомоги\~по безробіттю\~ [PERSON] , номер персональної картки [NUMBER] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , передбачено вжиття відповідних заходів щодо повернення відповідачкою безпідставно набутих коштів допомоги по безробіттю у сумі 44559,97 грн. за період з 11.08.2022\~року по 26.01.2023\~року у разі відмови відповідача повернути зазначену суму коштів у добровільному порядку. \~ \~ \~ \~ З метою\~досудового врегулювання\~спору Первомайською\~міськрайонною філією\~Миколаївського ОЦЗ\~27.06.2023\~за вихідним\~№ 14/05/625\~відповідачу рекомендованим\~поштовим відправленням\~направлене повідомлення\~про повернення\~необґрунтовано отриманих\~коштів допомоги по\~безробіттю,\~яке відповідач\~отримала особисто\~04.07.2023.Відповіді від відповідача не надійшло. V. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 3 ст. 44 Закону № 5067-VІ відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено\~Законом України «Про зайнятість населення». Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення»\~визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється за умов, що перелічені в ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». Зокрема, у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг ( п.8 ч.1 ст. 45). Пунктом 4 частини 2 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" встановлено, що зареєстровані безробітні зобов?язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Згідно з п. 5-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року,\~Постанови правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. Відповідно до абзацу 18 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 р. № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Крім того, виникнення підстав припинення реєстрації безробітних та припинення виплати допомоги по безробіттю законодавець пов`язує з днем початку зайнятості особи, зокрема з днем укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг), а не з днем безпосереднього виконання роботи за таким договором та/чи днем отримання доходу. Саме день укладення такого договору з метою отримання доходу вважається днем початку зайнятості зареєстрованого безробітного, тобто днем, з якого зареєстрований безробітний вважається особою, що належить до категорії зайнятих. Таким чином, припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку зумовлюється укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. А тому, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тож неповідомлення (несвоєчасне повідомлення) цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1533-ІІІ є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Отже, наведені норми закону пов`язують припинення виплати допомоги по безробіттю з виконанням зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Тобто встановлення такого факту є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 року у справі № 21-20а15 та він має враховуватися судами згідно\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до змісту п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності як рахункової помилки з її боку так і недобросовісності з боку набувача коштів. VI. Оцінка та висновки суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримувала допомогу по безробіттю за період з 11.08.2022 по 26.01.2023. В той же час 01 серпня 2022 ( до моменту звернення про призначення допомоги по безробіттю) нею було укладено цивільно-правовий договір з ГЦ «Нова Генерація» на виконання оплатних послуг, внаслідок виконання якого у вересні 2022 отримала виплату у розмірі 3500 грн., як особа яка працює за угодами цивільно-правового характеру, про що не повідомила центр зайнятості, внаслідок чого відбулася безпідставна виплата забезпечення, що свідчить про недобросовісність з боку відповідача. Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відомостями ПФ України про періоди зайнятості [PERSON] , персональна картка [NUMBER] . Вказане свідчить\~про недобросовісністьвідповідача, як набувача виплати допомоги по безробіттю, та отримання нею допомоги по безробіттю у сумі 44 559,97 грн. за період з 11.08.2022 року по 26.01.2023 року без законних правових підстав, тому безпідставно набуті відповідачем кошти допомоги по безробіттю у вказаному розмірі підлягають стягненню в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON] набула статус безробітного, разом з тим не виконала обов`язку, щодо своєчасного подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати та надання соціальних послуг, а саме про укладання та виконання нею цивільно-правового договору. Таким чином, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернула надані їй кошти, які є такими, що отримані без належної на те правової підстави, як то встановлено судом вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Щодо позиції відповідача та представника, про те, що жодних договорів та актів виконаних робіт вона не підписувала, коштів не отримувала, суд ставиться критично, оскільки клопотання про проведення експертизи на перевірку справжності підпису при розгляді цивільної справи ані відповідачем, ані її представником не заявлялось, а тому до уваги не приймає. Факт отримання коштів підтверджено відомостями, долученими до матеріалів справи. Тобто, відповідач та її представник не надали\~належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на\~підтвердження заперечень. Щодо решти доводів позивача суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору. Інші доводи сторін, наведені ними у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини. VІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно платіжної інструкції № 3749 від 09.08.2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved