Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. У серпні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Грицівської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої вона прийняла спадщину та успадкувала її майно. [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої мати [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права. За життя [PERSON] , як член селянської спілки «Мрія» була включена в список громадян членів СС «Мрія», який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000022 від 14.02.1996 року за № 262. Згідно цього Державного акту у колективну власність передано 2476,7 га землі. Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №11. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), площею 3.1 умовних кадастрових гектара, що знаходиться на території Великошкарівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Мати [PERSON] на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала, інших спадкоємців за законом та заповітом або які мають право на спадщину відповідно до ст. 1241 ЦК України на обов`язкову частку в спадковому майні і які претендують на спадкування не має. Вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем за адресою [ADDRESS] на день її смерті. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що розташована на території спілки селян «Мрія» села Велика Шкарівка Шепетівського району\~Хмельницької області,\~їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай). За наведених обставин, позивачка просила визнати за нею право на земельну частку\~(пай) площею 3.1 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] як члену селянської спілки «Мрія» у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, з підстав, викладених у позові. За умови визнання позову відповідачем просила суд винести рішення у підготовчому засіданні. Позиція сторони відповідача. Представник відповідача Грицівської селищної ради подав заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, позов визнав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 18.08.2025 року позивачка, звернулася до суду з цим позовом, просила витребувати у Другої шепетівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . 28.08.2025 року до суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] та інформація про те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. 15.09.2025 року до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи у відсутності представника Грицівської селищної ради та про визнання позову. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України постановив рішення у підготовчому засіданні, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд встановив, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги законом після смерті матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки № [NUMBER] від 06.04.1972 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.01.1990 року.18.01.1990 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] мати позивачки [PERSON] , померла в с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області, про що видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , від 08.08.2014 року, актовий запис № 15. На день смерті матері позивачка була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] та прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , вернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. За життя\~матір позивачки\~ [PERSON] \~успадкувала майно\~своєї матері\~ [PERSON] ,\~яка на\~день смерті\~ [INFO] проживала\~у будинку\~своєї доньки\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~однак не\~оформила свої\~спадкові права.Згідно даних інформаційної довідки нотаріуса №302/01-16 від 26.08.2025 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на 26.08.2025 року не заводилась. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на земельну частку (пай), що належала її бабусі, у порядку спадкування після смерті матері у зв`язку з відсутністю Сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується інформаційною довідкою нотаріуса №109/02-14 від 14.03.2025 р. Норми права, які застосував суд Відповідно до ч.1, 3 ст.5 ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до абз. 2, 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно роз`яснень уп.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1223\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1\~ст. 1296 ЦК України). Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Мотиви та висновки суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що право на земельну частку (пай) належало [PERSON] як члену селянської спілки «Мрія» згідно списку громадян членів СС «Мрія» під №262, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000022 від 14.02.1996 року про передачу у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 2476,7 га землі, сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя [PERSON] не видавався та не може бути виданий у зв`язку із смертю особи, якій належало відповідне право. Після смерті [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) успадкувала її донька [PERSON] ,1936 р.н., яка померла [INFO] та не оформила свої спадкові права у визначеному законом порядку. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала з матір`ю на день її смерті та подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачка, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості оформити спадщину на право на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право померлої [PERSON] на нього, тому її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання вказаного права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України,\~якщо спір\~виник внаслідок\~неправильних дій\~сторони,\~суд має\~право покласти\~на таку\~сторону судові\~витрати повністю\~або частково\~незалежно від\~результатів вирішення\~спору. Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивачку.

Outcome: approved