Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 50000 грн. матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), посилаючись на вину відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої страховику було завдано збитків, та притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання учасники процесу не з`явились. Від відповідача до суду через канцелярію надійшла заява про розгляд справи за його відсутності позов визнає. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що 16.06.2024 року о 13 годині 25 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривому Розі Металургійному районі, по проспекту Металургів, 22, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу, при виникненні перешкоди у вигляді автомобіля BMW днз [NUMBER] , який був припаркований водієм [PERSON] , не вжив заходів для зменшення швидкості та здійснив наїзд на вищевказаний автомобіль. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Зафіксовано на бк 475858, 475851, 475855. Дані обставини підтверджені постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2024 року по справі № 210/3758/24, копія якої мається в матеріалах справи, та яка за відомостями ЄДРСР набрала законної сили. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 по справі №210/3920/24, 19.06.2024 року 13 год. 25 хв. В м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, пр. Металурігв, 22 водій [PERSON] керував т/з ВАЗ 2105 днз [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з, за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», що підтверджується тестом №1246 від 19.06.2024. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475855, 475858. Водій [PERSON] порушив п. 2.9 а\~Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1\~ст. 130 КУпАП. За даним фактом постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року, визнано [PERSON] , [INFO] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 130 ч.1 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили 21.12.2024 року Частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За змістом ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. 31 травня 2024 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 0004864726 забезпечений транспортний засіб ВАЗ 2105, державний знак [NUMBER] . 19.06.2024 року вчинено ДТП, відповідальність заподіювача шкоди, згідно до Договору обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(поліс) №АТ -0004864726, було забезпечено у ТДВ СК «Альфа Гарант», то водієм пошкодженого транспортного засобу ВМW520, державний знак [NUMBER] було повідомлено про ДТП. 26.06.2024 року представником ТДВ СК «Альфа Гарант» було проведено огляд вказаного транспортного засобу, з метою встановлення матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу ВМW520, державний знак [NUMBER] . 14.08.2024 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та власником ТЗ ВМW520, державний знак [NUMBER] було укладено угоду, про розмір відшкодування, відповідно до якої сторони прийшли до згоди, що сума матеріального збитку складає 53 200,00 грн. 22.08.2024 року ТДВ СК «Альфа Гарант» було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №ЦВ/24/3818 та сплачено страхове відшкодування власнику [PERSON] ТЗ [NUMBER] , державний знак [NUMBER] . Як убачається з страхового акту №ЦВ/24/3818 від 22.08.2024 року та розрахунку страхового відшкодування, його сума становить 50000,00 грн. та яку було виплачено позивачем в якості страхового відшкодування відповідно до платіжної інструкції № 50723 від 22.08.2024 року на користь [PERSON] . Таким чином, сума невідшкодованої страхової виплати на користь позивача становить 50000 грн. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно підпункту\~"а"\~підпункту 38.1.1\~пункту 38.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~позивач по\~даній справі\~після сплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивачем доведено та судом перевірено той факт, що при ДТП, яка мала місце 16.06.2024, відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Зазначене відповідачем не спростовано. Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно-правових обов`язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов`язковий характер. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тому, відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., який підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved