Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

17 червня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 26 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] \~було укладено Договір кредитної лінії від 26 січня 2022 року №178453572. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 05 травня 2022 року №175, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572 на загальну суму 25979,40 грн. 23 лютого 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23/0224-01, згідно умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 23 лютого 2024 року №1, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26819,40 грн. 29 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №29/05/25-Е, згідно умов якого ТОВ«ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572. Відповідно до Реєстру боржників від 29 травня 2025 року №б/н, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26819,40 грн. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач\~ [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 26819,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 7 на звороті). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 31-33). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280,\~281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 12 вересня 2025 року про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №178453572. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування. Відповідачу, на підставі Кредитного договору від 26 січня 2022 року №178453572, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавець, надав суму ліміту кредитної лінії в розмірі 24000,00 грн. із встановленим строком кредитування 30 днів. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та вищезазначених документах. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.3. Договору факторингу №28/1118-01 визначено, що «право вимоги» - означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 05 травня 2022 року №175, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572 на загальну суму 25979,40 грн. 23 лютого 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23/0224-01, згідно умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 23 лютого 2024 року №1, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26819,40 грн. 29 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №29/05/25-Е, згідно умов якого ТОВ«ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572. Відповідно до Реєстру боржників від 29 травня 2025 року №б/н, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26819,40 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 29 травня 2025 року №29/05/25-Е. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України\~та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133,\~141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин\~зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами\~ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться\~ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні\~ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті\~610,\~611 ЦК України\~зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного Договору факторингу від 29 травня 2025 року №29/05/25-Е, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «ФК «ЕЙС» замінює ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача [PERSON] , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 26 січня 2022 року №178453572, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 26 січня 2022 року №178453572, укладеного між ним та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 26819,40 грн., з яких: 24000,00 грн. \~заборгованість по тілу кредиту; 2819,40 грн. \~заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. \~заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 11.06.2025 р. №14339 на суму 2422,40 грн. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правничої допомоги від 29 травня 2025 року №29/05/25-01, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС», протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025, додаткову угоду № 25770712524 до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: approved