Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №752084977 від 15.01.2022 року у розмірі 11 209,12 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.01.2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідач уклали Кредитний договір № 752084977 (далі - Договір) на суму 12 600,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора MNV2T78F. Позивач вказав, що згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 12 600,00 грн. 15.01.2022 року на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку останній вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 178 від 25.05.2022 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01 (далі - Договір факторингу 2). ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 11 209,12 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором становить - 11 209,12 грн., яка складається з наступного: 9 696,70 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1 512,42 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 752084977 від 15.01.2022 року у розмірі 11 209,12 грн. та вирішити питання судових витрат. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено повідомити відповідача [PERSON] , [INFO] , про розгляд даної справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, постановлено витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) Інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки [NUMBER], у період за 15.01.2022 року у сумі 12 600,00 грн.; чи є / був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки [NUMBER] та чи знаходиться / знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); 2) У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска карти [NUMBER], за період 15.01.2022 року у сумі 12 600,00 грн., надати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки / платіжні інструкції / доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки / листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника); повного номера рахунка маска Картки [NUMBER], що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 21.08.2025 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надійшов лист від 06.08.2025 року №20.1.0.0.0/7-250731/39630-БТ з витребуваною інформацією у відповідності до котрої зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Вказано також, що номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 15.01.2022 - 15.01.2022 року: фінансовий номер телефону: [NUMBER] , номер телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . Додатково надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період 15.01.2022 - 15.01.2022 року, яка містить зарахування на суму 12 600,00 грн. Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на останню відому адресу його місця проживання, у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення. Додатково копія ухвали про відкриття провадження у справі від 10 липня 2025 року відповідачу [PERSON] , [INFO] , була направлена на адресу його місця проживання, зазначену ним у кредитному договорі, яка збігається із адресою його проживання в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків: [ADDRESS] . Згідно наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Крім того, про розгляд даної справи [PERSON] був повідомлений шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, у поданому позові просив розгляд справив здійснювати за відсутності представника. У судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Жодних клопотання із причинами неявки відповідач на адресу суду не направляв. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, про причини своєї неявки не повідомив, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні учасниками справи не подавалися. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.01.2022 року [PERSON] заповнив заявку на отримання грошових коштів в кредит кредитодавця Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 15.01.2022 року [PERSON] ознайомився із умовами кредитування кредитодавця Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «КОМФОРТ» до Договору № 752084977 від 15.01.2022 року. За умовами розділу 7 вказаного Паспорту споживчого кредиту інформація, викладена в ньому, зберігає чинність та є актуальною до 19.01.2022 року. 15.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір № 752084977, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на суму 12 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п.п. 1.1 Договору). Кредит надається строком на 140 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (п.п. 1.2, 1.3 Договору). У відповідності до п.п. 1.4, 1.5 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). На умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Базова процентна ставка). Відповідно до п. 1.7 Договору повернення частини Кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування Кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості Кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до Договору) Крім того, п. 1.9 Договору сторони узгодили, що проценти за користування Кредитом в розмірі, передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з першого дня користування Кредитом, відповідно до суми Кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у Позичальника. Вказаний договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором «MNV2T78F», який відправлено 15.01.2022 року о 13:18:20 на номер телефону [NUMBER] , введено 15.01.2022 о 13:32:27, що вбачається із довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Суд зауважує, що відповідно до листа Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 06.08.2025 року №20.1.0.0.0/7-250731/39630-БТ, номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 15.01.2022 - 15.01.2022 року: фінансовий номер телефону: [NUMBER] , номер телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . Таким чином, із наявних у справі доказів достеменно встановлено, що одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору був направлений на номер телефону, який належить [PERSON] . Факт зарахування коштів підтверджується платіжним дорученням від 15.01.2022 року з якого вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило платіж у розмірі 12 600,00 грн. із призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 752084977 від 15.01.2022, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» на рахунок отримувача [PERSON] , рах. № [NUMBER], а також довідкою директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Реквізити картки [NUMBER] були зазначені [PERSON] при укладення кредитного договору, що встановлено із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 15.01.2022 року. Приналежність рахунку № [NUMBER] [PERSON] підтверджено листом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 06.08.2025 року №20.1.0.0.0/7-250731/39630-БТ. Із виписки по рахунку № [NUMBER] за період 15.01.2022 - 15.01.2022 року вбачається, що на нього 15.01.2022 року здійснено зарахування у розмірі 12 600,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, зарахувавши на зазначений [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 12 600,00 грн., що відповідає умовам договору №752084977. За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, відповідачем підписано Договір №752084977 від 15.01.2022 року за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV2T78F», який відправлено 15.01.2022 року о 13:18:20 на номер телефону [PERSON] : [NUMBER] . Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» по кредитному договору № 752084977, у відповідності до котрого заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору становить 10 730,11 грн. станом на 25.05.2022 року. Вбачається, що [PERSON] здійснювалась часткова сплату заборгованості на загальну суму 6 062,22 грн. Із вказаного розрахунку вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось первісним кредитодавцем у межах строку кредитування та за узгодженою сторонами відсотковою ставкою, що передбачено п.п. 1.3 - 1.5 Договору. У відповідності до п.п. 2.1.1.6 Договору № 752084977 від 15.01.2022 року, Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь якою третьою особою. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошової кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 гривень, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункту цього Договору (п. 2.3 Договору). У відповідності до п. 4.1 Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. 28.11.2019 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, інші умови договору залишено без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк дії договору до 31.12.2021 року. У даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, дата його укладення залишена як 28.11.2018 року. 31.12.2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. 31.12.2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №178 від 25.05.2022 року, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 року, підписали реєстр прав вимог, у відповідності до котрого на умовах Договору Клієнт відступає Фактору право вимог, зокрема до боржника, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , номер кредитного договору: 752084977 від 15.01.2022 року, загальна сума заборгованості 10 730,11 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 9 696,70 грн., а заборгованість по відсоткам - 1 033,41 грн. Сума фінансування вказана як 368,47 грн. На підтвердження виконання вимог Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 року, суду надано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 178 від 25.05.2022 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 178 від 25.05.2022 року. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» по кредитному договору № 752084977, у відповідності до котрого заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору становить 11 209,12 грн. станом на 30.10.2023 року. Як вбачається із даного розрахунку заборгованості, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» здійснювало нарахування відсотків на кредитну заборгованість [PERSON] з 25.05.2022 року по 01.06.2022 року, тобто в межах строку кредитування. 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошової кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 гривень, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункту цього Договору (п. 2.3 Договору). У відповідності до п. 4.1 Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Як вбачається з витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор) на виконання Договору факторингу №30/1023-01, укладеного 30.10.2023 року, підписали реєстр прав вимог, у відповідності до котрого на умовах Договору Клієнт відступає Фактору право вимог, зокрема до боржника, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , номер кредитного договору: 752084977 від 15.01.2022 року, загальна сума заборгованості 11209,12 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 9 696,70 грн., а заборгованість по відсоткам - 1 512,42 грн. Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 31 жовтня 2023 року №4939, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» здійснило платіж у розмірі 3 139 070,13 грн. на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» із призначенням платежу «Оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023р. та Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року. Без ПДВ.». 04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору). У відповідності до п. 1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна продажу за Договором становить 6 810 635,54 грн. без ПДВ (п. 3.3 Договору). 04 червня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 чеврня 2025 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 04 червня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) на виконання Договору факторингу №04/06/25-Ю, укладеного 04 червня 2025 року, підписали реєстр боржників, у відповідності до котрого на умовах Договору Клієнт відступає Фактору право вимог, зокрема до боржника, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , номер кредитного договору: 752084977 від 15.01.2022 року, загальна сума заборгованості 11 209,12 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 9 696,70 грн., а заборгованість по відсоткам - 1 512,42 грн. Як вбачається із платіжної інструкції в національній валюті від 25 червня 2025 року №483, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 810 635,54 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 10 червня 2025 року №467, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 10 червня 2025 року №468, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 10 червня 2025 року №469, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 11 червня 2025 року №470, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 11 червня 2025 року №478, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 19 червня 2025 року №479, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 р. без ПДВ». Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до [PERSON] на загальну суму 11 209,12 грн. З наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості вбачається, що нарахування відсотків на заборгованість відповідача здійснювалась за узгодженими ним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» умовами. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № 752084977 від 15.01.2022 року необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 11 209,12 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судових витрат у вигляді сплаченого судового збору. Позивач надає суду платіжну інструкцію в національній валюті №16004 від 04 липня2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 2 422 гривень 40 копійок із призначенням платежу «101 43541163;Судовий збір, за позовом ТОВ ЮНІТ КАПІТАЛ, Святошинський районний суд міста Києва; 25770577012». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. У поданому позові позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи наявні: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 щодо адвоката Тараненко Артем Ігорович; довіреність від 04 грудня 2024 року, якою ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уповноважило адвоката Тараненка А.І. бути представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»; договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01, що укладений між Адвокатським Бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» разом із протоколом погодження вартості послуг; додаткова угода № 25770577012 до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року про надання юридичної допомоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, щодо [PERSON] , кредитний договір: 752084977 від 15.01.2022 року; акт прийому-передачі наданих послуг (який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025) про надання правових та юридичних послуг по боржнику [PERSON] на загальну суму 7 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Так, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом. Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходили заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved