Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

У липні 2024 року позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі свого представника звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №9940881 від 16.12.2019 у сумі 34\~512,99 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.12.2019 [PERSON] ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання позики ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІЛЬ» підписанням Заяви-приєднання №9940881 підтвердила, що акцептує Публічну пропозицію ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІЛЬ", яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: casharing.com.ua, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання позики, укладання якого підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної відповідачем Заяви-приєднання до Договору, свої примірники Заяви-приєднання відповідач отримав в день укладання Договору. Згідно з Договором про надання позики №9940881 від 16.12.2019 відповідачу надано позику у формі споживчого кредиту на наступних умовах: на оплату товарів та/або робіт/послуг у партнерів зазначених у Заяві приєднання до Договору. Кредитні кошти надаються протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту укладання Договору у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг. Процентна ставка, відсотків річних: 0,0001%, тип процентної ставки: фіксована. Відповідач підписанням Заяви приєднання до Договору про надання позики підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість позики, надані виходячи із обраних Відповідачем умов кредитування, підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб відповідача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для Відповідача, в тому числі в разі невиконання останнім зобов`язань за таким договором. Підписанням Заяви-Анкети №9940881 відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором про надання позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають Договір про надання позики, що він погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-Анкети. 21.12.2021 між ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №21122021, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №9940881 від 16.12.2019. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у сумі 34\~512,99 грн, з яких: 20\~674,50 грн заборгованість за тілом кредиту; 13\~838,49 грн заборгованість за відсотками. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 06.02.2024 цивільну справу направлено до Московського (Салтівського) районного суду міста Харкова для розгляду за підсудністю. Справа надійшла до Салтівського районного суду міста Харкова 15.04.2025 та була автоматично розподілена на суддю Тимош О. М. Ухвалою судді від 23.04.2025 позовна заява залишена без руху. 30.04.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 02.05.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзив не подавав. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та, зі згоди позивача, постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив таке. 14.12.2019 [PERSON] підписала Заяву-Анкету №9940881, відповідно до якої відповідачці видається позика у сумі 20\~674,50 грн, строком на 12 місяців (з 14.12.2019 п 15.12.2020) з процентною ставкою 0,0001% річних, комісією за управління позикою 5,0%, разовою комісією 1879,50 грн (а.с.37). Заява-Анкета №9940881 від 14.12.2019 містить графік платежів, погоджений сторонами та відповідно до якого встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення позики та сплати процентів за користування кредитом, комісію за управління позикою. 14.12.2019 відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 37 зворот). Підписуючи Заяву-Анкету відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором про надання позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають Договір про надання позики, підтвердила, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-Анкети. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №9940881 заборгованість [PERSON] складає 34\~512,99 грн, з яких: 20\~674,50 грн заборгованість за кредитом; 13\~438,49 грн заборгованість за комісією; 400,00 грн плата за пропуск платежів (а.с.17). 21.12.2021 між ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №21122021, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.31-36). Відповідно до п.4.1 Договору право вимоги переходить від Клієнта Фактору в день підписання цього Договору та Реєстру прав вимоги. Згідно з Витягом з Додатку до Договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №9940881 у загальній сумі 34\~512,99 грн, з яких: 20\~674,50 грн заборгованість за кредитом; 13\~838,49 грн заборгованість за відсотками (а.с.16). Відповідно до листа №2905/1 від 29.05.2024 ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» повідомляє ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про виконання повного розрахунку, передбаченого п.3 Договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 (а.с.20). Відповідно до листа ГУ ДМС України в Харківській області №6301.4.3-12887/63.3-24 від 02.08.2024 станом на 02.08.2024 за даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Харківській області [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] (а.с.47-48). Суд не бере до уваги, копію товарного чека №000200008834365 від 14.12.2019 (а.с.39 зворот), оскільки з нього не вбачається, що він містить інформацію щодо предмета доказування. Також не бере до уваги чек-лист (а.с.40), який не підписаний сторонами. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладення відповідачем договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування», в редакції, що діяла на момент укладення договору, безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця. З розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 16.12.2019 по 15.12.2021 відповідачу була нарахована комісія за РО на загальну суму 13\~438,49 грн. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 суд зробив висновок, що: «Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так, в Заяві-Анкеті не зазначено, за які саме послуги з обслуговування кредиту встановлена комісія за управління позикою в розмірі 5,0%. Отже, суд не може пересвідчитися чи належать такі послуги до оплатних чи безоплатних послуг, наданих позикодавцем, тобто позивачем не доведена правомірність нарахування комісії за управління позики. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики відповідачу нарахована плата за пропуск платежу у сумі 400,00 грн. Разом з тим, в Заяві-Анкеті не міститься зазначення щодо нарахування плати за пропуск платежів, тобто укладеним договором не погоджено нарахування штрафів відповідачу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів у сумі 13\~838,49 грн, однак відповідно до розрахунку заборгованості проценти за позикою відповідачу не нараховувалися, а нараховувалися комісія та плата за пропуск платежу у сумі 13\~838,49 грн, які, на думку суду, нараховані незаконно та не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягує заборгованість за тілом кредиту у сумі 20\~674,50 грн, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 1451,10 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024, укладеному між клієнтом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б. М., предметом договору є надання юридичної допомоги (правничої допомоги) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (п.1.1) (а.с.28-30). Відповідно до Додаткової Угоди №0013359003402 від 24.06.2024 до Договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.04.2024 адвокат Білецький Б. М. зобов`язався здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с.19). Суду надано Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.06.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 6000,00 грн (а.с.10). Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання\~розподілу судових\~витрат,\~суд має\~з`ясувати склад\~та розмір\~витрат,\~пов`язаних з\~оплатою правової\~допомоги.\~На підтвердження\~цих обставин\~суду повинні\~бути надані\~договір про\~надання правової\~допомоги (договір\~доручення,\~договір про\~надання юридичних\~послуг та\~ін.),\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних із\~наданням правової\~допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки,\~посвідчення про\~відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну\~правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 3594,21 грн.

Outcome: partial