Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

06.03.2025 року представник позивача - адвокат Валах В.В., яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серія ВН №1483873 від 06.03.2025 (а.с.10), звернулася до суду\~ із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №156, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін станом на сьогодні відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, сторони спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що шлюб із відповідачкою фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні, тому представник звертається до суду з позовною заявою. Ухвалою судді від 13.03.2025 року було відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 25.03.2025 року відповідач [PERSON] надала заяву (клопотання) про надання строку для примирення терміном 6 місяців для збереження сім`ї. 09.04.2025 року представник позивача [PERSON] надала через систему «Електронний суд» заперечення щодо надання сторонам строку на примирення, зазначаючи, що подружжя [PERSON] не мешкає спільно з 2023 року та навіть не спілкуються між собою протягом зазначеного часу, тому просила відмовити в задоволенні цього клопотання. 14.04.2025 року представник позивача [PERSON] надала через систему «Електронний суд» додаткові пояснення, в яких посилалася на правову позицію КЦС у складі ВС у справі №757/10360/23-ц (2) та звертала увагу суду на те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому просила ухвалити рішення, яким вимоги позивача, що були пред`явлені в позові до відповідачки задовольнити повністю. Ухвалою суду від 05.05.2025 року відповідачу [PERSON] було відмовлено у наданні строку для примирення та розгляд справи був відкладений. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Валах В. надіслала 20 березня 2025 року (надійшло 24 березня 2025) поштовим зв`язком клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала через канцелярію суду 15.09.2025 року заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №156, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 27.10.2006 року (а.с.7). Доказів наявності у сторін неповнолітніх дітей від цього шлюбу суду не надано. Так, встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають з 2023 року, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сторони проживають окремо, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся через свого представника до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, що свідчить про обоюдне бажання подружжя розірвати шлюб. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved