Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

11 липня 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Павелко Руслано Сергійович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 лютого 2019 року\~ [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстровано\~шлюб,\~про\~що\~видане\~свідоцтво\~про\~шлюб\~серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою позову представник позивача зазначає те, в 2025 році у позивачки з відповідачем виникли непорозуміння та суперечності, і як наслідок останні втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння (фізичні та духовні зв`язки), спільне проживання виявилося неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Спільне господарство Позивачка з Відповідачем не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сумісне проживання фактично припинено, сторони продовжують в різних місцях. На примирення Позивачка з Відповідачем не погоджується, а тому вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у Позивачки з Відповідачем на даний час не має. Малолітня донька [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю. На підставі викладеного представник позивач просить розірвати шлюб\~ [PERSON] \~( [INFO] ,\~уродженка м.Кременчук,\~Полтавської області,\~рнокпп [NUMBER] )\~та [PERSON] \~( [INFO] ,\~уродженець с.\~Сиротенки Глобинського\~району Полтавської\~області)\~зареєстрований 16\~лютого 2019\~року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 129. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач та\~його представник\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~в позовній\~заяві просили\~проводити розгляд\~справи за\~відсутності представника\~та позивача позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідачка в\~судове\~засідання\~не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем реєстрації, яке повернулось з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить довідка про причини повернення та рекомендоване повідомлення та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили, Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280\~ЦПК\~України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно із ч. 1ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив, що 16 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Кременчук, Полтавської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Сиротенки Глобинського району Полтавської області, уклали шлюб,\~зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 129, що підтверджується свідоцтвом про укладенням шлюбу, серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2019 року (а.с.5). Сторони мають\~малолітню дитину:\~доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 929 (а.с.6 на звороті). Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося. Спільного домашнього господарства сторони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат по справі, суд прийшов до наступних висновків. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем [PERSON] сплачено судових збір в сумі 968,96 грн. (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн.

Outcome: approved