Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

18.08.2025 року до суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] , адвоката Василевської К.М., про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат, понесених нею на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Заява мотивована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31.07.2025 року у справі №370/301/25, позовні вимоги [PERSON] було задоволено. У позовній заяві позивачкою було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 11300,00 грн, які складаються з витрат на правничу допомогу. Проте, з огляду на те, що справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а ухвалене рішення суду від 31.07.2025 року представнику позивачки надійшло до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 07.08.2025 року, тому вважає, що строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, пропущений позивачем з поважної причини, що є підставою для його поновлення та ухвалення додаткового рішення про судові витрати, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивачки 7000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Судом встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31.07.2025 року (а.с.40-42) у справі №370/301/25 позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме: стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 04.02.2025 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , а також стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 зазначено, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16.04.2019 року у справі №817/1889/17 (пункт 53). Також Верховний Суд у своїй постанові від 17.11.2021 року у справі №205/213/20 зазначив, що аналіз положень ст.ст. 126-127 ЦПК України, яким врегульовано інститут поновлення процесуальних строків та правових наслідків їх пропуску, дозволяє дійти висновку, що визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденний строк на подання доказів понесення витрат на правову допомогу може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що позивачка вказала орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та зазначила, що докази на підтвердження розміру фактичних витрат будуть надані додатково відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Тобто, вказана заява зроблена позивачкою до ухвалення судом рішення у даній справі. 11.08.2025 року, тобто після ухвалення судом рішення від 31.07.2025 року, представником позивачки, адвокатом Василевською К.М., були подані до суду докази на підтвердження розміру фактично понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. У цій заяві представник позивачки також заявила клопотання про поновлення п`ятиденного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, для подання такої заяви. Таким чином, сторона позивача діяла відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Так, доводи адвоката Василевської К.М. про те, що справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а ухвалене рішення суду від 31.07.2025 року представнику позивачки надійшло до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 07.08.2025 року, суд вважає обґрунтованими, а відтак, строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, пропущений позивачем з поважної причини, що є підставою для його поновлення. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові матеріали справи №370/301/25 необхідні для її вирішення, суд керується наступним. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно із ч. 3 вказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до змісту пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі №910/906/18 та від 04.06.2020 року у справі №906/598/19. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачкою у позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести у\~зв`язку із\~розглядом справи\~у розмірі\~11300,00\~грн,\~які складаються\~з витрат\~на професійну\~правничу допомогу. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи №370/301/25 в суді першої інстанції становить 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачкою в особі її представника подано наступні докази: договір про надання правової допомоги №1928 від 13.12.2024 року (а.с.47-48), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.18), ордер (а.с.19), додаток №1 до договору про надання правової допомоги №1928 від 13.12.2024 року (а.с.49), акт надання послуг №61 від 12.02.2025 року (а.с.52), рахунок на оплату №8 від 09.01.2025 року (а.с.50), платіжна інструкція №0.0.4121795613.1 від 10.01.2025 року (а.с.51). Враховуючи викладене, суд вважає, що матеріалами справи повністю підтверджено понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, від сторони відповідача клопотання про їх зменшення, а також заперечень щодо заяви не надходило, тому заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved