Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У квітні\~2025\~року до\~суду звернулося\~ПАТ «Страхова\~група «ТАС»\~(далі\~ ПАТ\~«СГ «ТАС»,\~позивач)\~із позовною\~заявою до\~ [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначав, що 15 червня 2023 року о 12.52 год. у м. Кременчуці, Крюківський міст, сталася ДТП за участю автомобіля «ГАЗ 330202-414» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , автомобіля «ЗАЗ-110557» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з. [NUMBER] під керування водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Крюківського райсуду м. Кременчука від 19.07.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. На момент\~ДТП цивільно-правова\~відповідальність власника\~транспортного засобу\~марки «ГАЗ\~330202-414»\~д.н.з.\~ [NUMBER] була\~застрахована у\~АТ «СГ\~«ТАС» (приватне) полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/2579901. Власник пошкодженого автомобіля «ЗАЗ-110557» д.н.з. [NUMBER] звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про страхове відшкодування від 23.06.2023 року. Останнє здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 11\~430,00 грн. Власник пошкодженого автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з. [NUMBER] звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про страхове відшкодування від 28.06.2023 року. Останнє здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 12 359,00 грн. Загальний розмір виплаченого страхового відшкодування становив 23\~789,00 грн. Оскільки відповідач не забезпечив технічно справний стан свого автомобіля, внаслідок чого заднє ліве колесо від`єдналося від автомобіля та перебуваючи у некерованому русі, скоїло зіткнення з автомобілями «ЗАЗ-110557» д.н.з. [NUMBER] та Volkswagen LT35 д.н.з. [NUMBER] , вказали, що відповідач повинен відшкодувати позивачу сплачене ним страховане відшкодування у розмірі 23\~789,00 грн., яке просили стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмір 3028,00 грн. Ухвалою судді від 29 квітня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. 02 травня 2025 року до суду від позивача надійшло уточнена позовна заява. Ухвалою судді від 07 травня 2025 року було відкрито провадження у справі, залучено учасників справи, третіх осіб, призначено розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача ПАТ «СГ «ТАС» не прибув. У поданій заяві просили справу розглядати без участі представника позивача. НЕ заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань до суду не подавав. Не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Свого відношення до позову не висловили. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2023 року по справі № 537/2491/23 [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850,00 грн. Під час\~розгляду справи\~про адміністративне\~правопорушення,\~судом було\~встановлено,\~що 15.06.2023\~року о\~12\~год.\~52\~хв.\~в м.\~Кременчуці Крюківський\~міст,\~водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~«ГАЗ 330202-414»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~перед виїздом\~не перевірив\~і не\~забезпечив технічно\~справний стан\~свого автомобіля,\~внаслідок чого,\~заднє ліве\~колесо автомобіля\~«ГАЗ 330202-414»\~д.н.з.\~ [NUMBER] від`єдналося\~від автомобіля\~та внаслідок\~некерованого руху\~скоїло зіткнення\~з автомобілем\~«ЗАЗ-110557»\~д.н.з.\~ [NUMBER] під\~керуванням водія\~ [PERSON] ,\~яке рухалося\~по смузі\~зустрічного руху,\~після чого\~внаслідок некерованого\~руху скоїло\~зіткнення з\~автомобілем Volkswagen LT35 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яке рухалося в попутному напрямку позаду автомобіля «ГАЗ 330202-414» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і було завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до полісу № АТ/2579901 від 15 липня 2022 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб «ГАЗ 330202-414» д.н.з. [NUMBER] , поліс діяв з 15.07.2022 року по 14.07.2023 року, страхувальник [PERSON] (а.с. 9). 16 червня 2023 року власник автомобіля «ЗАЗ-110557» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП, що сталася 15 червня 2023 року та 23 червня 2023 року із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 11\~430,00 грн. відповідно до ремонтної калькуляції № 11310_11 від 20.06.2023 року. 03 липня 2023 року було складено страховий Акт № 12682/11/923, розраховано суму страхового відшкодування у розмірі 11 430,00 грн, яку було перераховано [PERSON] , відповідно до платіжної інструкції № 347068 від 04.07.2023 року (а.с. 21). 16 червня 2023 року власник автомобіля Volkswagen LT35 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП, що сталася 15 червня 2023 року та 29 червня 2023 року із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 12\~359,00 грн. відповідно до ремонтної калькуляції № 11323_11 від 20.06.2023 року. 03 липня 2023 року було складено страховий Акт № 12633/11/923, розраховано суму страхового відшкодування у розмірі 12\~359,00 грн, яку було перераховано [PERSON] , відповідно до платіжної інструкції № 347062 від 04.07.2023 року (а.с. 33). Таким чином, страховиком загалом була сплачено страховане відшкодування у розмірі 23\~789,00 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як вбачається з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок, подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виник обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 прийшов до правового висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до\~підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинні на час вчинення ДТП), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. З урахуванням наведеного, позивач отримав право вимагати в порядку регресу від відповідача як страхувальника, оскільки останній керував автомобілем не забезпечивши його технічно справний стан та спричинив ДТП, чим порушив умови укладеного договору та вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ «СГ «ТАС» до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 23\~789,00 грн. є підставними та обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивач слід стягнути сплачений судовий збір у зазначеному розмірі.

Outcome: approved