Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

13.05.2025 року на підставі ухвали Орджонікідзевського (Індустріального) районного суду м. Харкова від 16.04.2025 року, яка набула чинності 02.05.2025 року, позивач в особі свого представника за довіреністю Шкапенко Олександра Віталійовича засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 30.06.2023 року строком на 36 місяців (до 29.06.2026 року) зі сплатою 85% річних у розмірі 31740,00 грн. станом на 11.04.2025 року, з яких 15000,00 заборгованість по тілу кредиту та 16740,00 грн. заборгованість по відсоткам, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідач отримав у позивача кредит розміром 15000,00 грн. із погодженими процентами за його сплату. Під час дії договору допустив невиконання погоджених умов, що призвело до виникнення заборгованості, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 19.05.2025 року справу було прийнято до розгляду та позовну заяву залишено без руху через відсутність у матеріалах справи з невідомих причин відповідних додатків та не повідомлення відповідача про подання позовної заяви, поданої засобами електронного суду, у порядку абзацу другого частини першої статті 177 у взаємозв`язку із частиною першою статті 43 ЦПК України, наданий час для усунення вказаних недоліків (а.с.27-28). 21.05.2025 року до суду надійшла заява представниці позивача за електронною довіреністю Каурової К.А., в якій позивач усунув недолік позовної заяви в частині повідомлення відповідача (а.с.32-35). Ухвалою судді від 21.05.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху повторно через не повне виконання ухвали суду від 19.05.2025 року в частині ненадання суду окремих додатків до позовної заяви (а.с.36). 22.05.2025 року представниця позивача Ковальчук О.Ю. надала суду на виконання частково ухвали судді від 19.05.2025 року та в повному обсязі від 21.05.2025 року копії додатків до позовної заяви, які були відсутні при надходженні справи до суду, чим вимоги ухвал про залишення позову без руху були виконанні в повному обсязі (а.с.40-59). Ухвалою судді від 22.05.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, наданий час сторонам по справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.60). Позивач та його представник про вказану ухвалу були повідомлені належним чином засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.62-63), а відповідач засобами поштового зв`язку у порядку п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.64). Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. 25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних суддів» від 26.02.2025 року, відповідно до норм якого найменування Первомайського міськрайонного суду Харківської області було змінено на Златопільський міськрайонний суд Харківської області. При цьому відповідно до норм вказаного закону було доповнено підпунктом 3 пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 15.06.2020 року відповідач на підстави власної заяви-анкети приєднався до користування послугами позивача відповідно до умов запропонованих банківських послуг (а.с.42, зворотній бік). 30.06.2023 року на підставі електронного підпису відповідач підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВНОСТ155101688115379277, в якій між сторонами було погоджено отримання відповідачем кредиту розміром 15000,00 грн. терміном на 36 місяців до 29.06.2026 року зі сплатою з боку відповідача на користь позивача процентів у розмірі 85% на рік (а.с.44, зворотній бік - 45). При приєднанні до пакету «Швидка готівка» від позивача відповідач власноруч підписав договір, де було визначено строк його дії, розмір кредиту та процентну ставку за користування кредитом. Кошти відповідач отримав на картку, отриману у позивача, що підтверджується меморіальним ордером позивача від 30.06.2023 року (а.с.47, зворотній бік). Під час дії договору відповідач сплатив позивачу один платежі на суму 40 грн. 29.07.2023 року, після чого нічого позивачу не сплачував, що підтверджується випискою по кредитному договору між сторонами станом на 11.04.2025 року (а.с.48). Відповідно до розрахунку заборгованості позивач нараховував відповідачу проценти за користування кредитом до 11.04.2025 року, коли заборгованість і стала тією, яка заявлена до стягнення. Вирішуючи справу по суті, суд повністю погоджується із вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідач особисто підписав заяву про отримання кредиту у позивача та отримав за вказаною заявою кошти, які вчасно не повернув з урахуванням необхідності сплати процентів за їх користування під час дії договору. Зауважень до розрахунку заборгованості, наведеному позивачем (а.с.47), суд не має та з ним погоджується, у тому числі щодо тіла кредиту та процентів, нарахованих відповідачу. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Окремо суддя зазначає, що як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Також суддя зазначає, що із правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У частині четвертій\~статті 263 ЦПК України\~вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відносно даної справи, суд зазначає, що укладений між сторонами договір припинив дію після надходження від позивача позовної заяви до Індустріального районного суду м. Харкова, тобто 11.04.2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved