Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатись на 500 метрів до місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори із [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.09.2025 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з`явилася, її представник надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала заяву про видачу обмежувального припису та просила її задовольнити. Заінтересована особа\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~та місце\~судового засідання\~була повідомлена\~належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] , та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №295/9643/25 про розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.08.2025 року у справі №295/10866/25, що набрала законної сили 02.09.2025 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 26.08.2025 року у справі №295/11555/25, що набрала законної сили 06.09.2025 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 06.07.2025 року та 14.08.2025 року відносно [PERSON] складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника відповідно серії АА №511587 та серії АА №455420 строком відповідно на 3 та 5 діб у зв`язку зі скоєнням ним психологічного домашнього насильства відносно дружини [PERSON] . Таким чином, з матеріалів справи вбачається вчинення [PERSON] відносно дружини [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини 1, статті 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved