Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просять суд стягнути з відповідача належні [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом грошові кошти у сумі по 115535,74 грн., на користь кожного з позивачів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що вони є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] йому була призначена пенсія за вислугу років на виконання рішення суду у справі №360/1601/22, яка є спадковим майном та увійшла до складу спадщини. Під час оформлення спадкових прав відповідач у справі не визнавав, що недоотримана пенсія, яка належала [PERSON] на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 по справі №360/1601/22 та обліковується в ГУ ПФУ в Луганській області, увійшла до складу спадщини та є спадковим майном та не надавав відповідну інформацію на запит нотаріуса, що унеможливлювало отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину. Тому позивачі були змушені звертатися до суду, за результатами розгляду справи №183/1035/24 відповідача зобов`язано надати нотаріусу відповідні відомості. У подальшому позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину, проте відповідач відмовляє у виплаті спадкових коштів, посилаючись на те, що пенсійні виплати не увійшли до складу спадщини; законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачена виплата недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому позивачі змушені звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 14.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду\~ в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі. Відповідач, не погоджуючись з позовом, подав відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на правомірність своїх дій.\~ Вказав, що [PERSON] перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262. Пенсію призначено на підставі рішення суду у справі №360/1601/22, у якій відповідач не був учасником справи та на нього не покладено жодних обов`язків. На виконання рішення суду у справі №183/1035/24 відповідачем надано інформацію нотаріусу про розмір пенсійних виплат, нарахованих але не виплачених на виконання рішення суду у справі №360/1601/22.\~ Відповідно до ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Вважає, що пенсія за вислугу років, на відміну від пенсії за віком, не входить до складу спадщини. Позивачі не звертались протягом 6 місяців після смерті [PERSON] та не реалізували своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В силу приписів ст. 61 Закону №2262-ХІІ, сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, не включається до складу спадщини. Ухвалою суду від 18.06.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.\~\~\~\~ У судовому засіданні представник позивачів адвокат Дуванова Л.Л. підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив розглядати справу у його відсутність, відмовивши у позові в повному обсязі.\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Батьком позивачів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~ був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник малолітнього позивача [PERSON] [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про\~ народження, про укладення шлюбу та свідоцтва про смерть. Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. заведено спадкову справу №13/2023 (номер у спадковому реєстрі 70704392) до майна померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] , [INFO] перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2622-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Пенсію за вислугу років [PERSON] було призначено на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 по справі №360/1601/22 з 08 червня 2020, заборгованість за період з 08.06.2020 по 31.01.2023 обліковано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2024, яке набрало законної сили 18.11.2024 у справі №183/1035/24 позов [PERSON] , яка [PERSON] , померлому [INFO] , але не були ним одержані за життя. На виконання рішення у справі №183/1035/24 відповідачем 22.11.2024 направлено повідомлення нотаріусу, у якому зазначено, що сума заборгованості [PERSON] за період з 08.06.2020 по 31.01.2023 складає 231071,48 грн. (а.с.38). 18.03.2025 між спадкоємцями першої черги за законом дружиною померлого [PERSON] , малолітнім сином померлого [PERSON] (в інтересах якого діяла законний представник [PERSON] ), сином померлого [PERSON] укладено\~ угоду про поділ спадщини, відповідно до якої сторони погодили, що недоотримані пенсійні виплати переходять до [PERSON] та [PERSON] по 115535,74 грн. кожному (а.с.40). 18.03.2025 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину серії НТС №155852, відповідно до якого спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його син [PERSON] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво складається сума недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 115535,74 грн., яка належала спадкодавцеві [PERSON] . Також, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину серії НТС №155851, відповідно до якого спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його син [PERSON] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво складається сума недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 115535,74 грн., яка належала спадкодавцеві [PERSON] . Проте, відповідач листами від 04.04.2025,09.04.2025, 29.04.2025 (а.с.44,47,49,52) відмовив позивачам у виплаті неотриманої пенсії посилаючись на те, що виплата недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом згідно Закону №2262 не передбачено; зазначав, що рішенням суду у справі №183/1035/24 відповідача зобов`язано надати нотаріусу інформацію, що і було зроблено відповідачем. Також, як на підставу відмови у виплаті пенсії, яка належала [PERSON] посилався на те, що ст.61 Закон №2262 передбачено виплати недоодержаної пенсії у разі, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Така пенсія до складу спадщини не включається. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно з ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами 2 та 3 ст. 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин 2, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 у справі № 428/6685/19, від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачів,як спадкоємців, на отримання\~ належного [PERSON] спадкового майна. Виходячи з вищенаведених норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого протоколу до неї, з огляду на те, що в разі застосування обмеження, визначеного в ст. 46 Закону, позивачі невиправдано будуть позбавлені державою права на майно, яке отримали у спадщину в передбачений Законом спосіб, а відповідно мали законні сподівання, що розмір пенсії, що за життя належав батькові позивачів, буде виплачено в повному обсязі. Таким чином, встановивши, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги (з урахуванням змісту договору про поділ спадщини) на спадкове майно - нараховану, але невиплачену пенсію [PERSON] , померлого [INFO] , однак, відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачів, як спадкоємців, на отримання спадкового майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені при зверненні до суду з цим позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved