Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву без номеру від 19.07.2021 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував. Станом на 03.03.2025 року має заборгованість в розмірі 53040,68 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 42481,70 грн., заборгованості за простроченими відсотками 10558,98 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судовому засіданні представник позивача Погрібняк В.Є., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме заборгованість за тілом кредиту у розмірі 42821,70 грн. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. Зазначив, що єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, із якої в нього вираховуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Заперечення від сторін проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Згідно ст. ст.12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.07.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Відповідач погодилася з тим, що зазначена заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. Відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов кредитного договору, копію заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписану відповідачем [PERSON] 02.01.2024 року. У даному паспорті зазначено наступну інформацію, зокрема: 1) процентна ставка відсотків річних - 42,00 % (для карти «Універсальна») та 40,8% річних (для карти «Універсальна ГОЛД»), а також процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 84,00 % річних для картки «Універсальна» та 81,06 % річних для картки «Універсальна ГОЛД»; 2) порядок повернення кредиту із зазначенням кількості та розміру платежів, періодичність внесення; 3) підтвердження відповідача про те, що вона ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.34-46). Відповідно до додаткової угоди №SAMDN50000062124969_01 до кредитного договору від 02.01.2024 року сторони узгодили зміни умов Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг зміни, згідно яких: процентна ставка, відсотків річних 12% річних, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 12,68%, процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 12% річних. Пунктом 2 сторони узгодили, що в разі порушення Клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень після дати укладання цієї Додаткової угоди, на підставі статтей 212,611,615 ЦПК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконання інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. На дату підписання цієї Додаткової угоди заборгованість за Договором становить: 50186,73 грн., із них: основна сума боргу за кредитом в сумі 42481,70, нараховані , але несплачені проценти за користування кредитом в сумі 7705,03 грн, (п.3). Крім того, позивачем до позовної заяви додано, на підтвердження досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, копію Паспорту споживчого кредиту підписаний відповідачем 19.07.2021 року. У даному паспорті зазначено наступну інформацію, зокрема: 1) процентна ставка у пільговий період - 0,00001% річних та процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних - 42 % (для карти «Універсальна») та 40,8% річних (для карти «Універсальна ГОЛД»), а також процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 51,09% річних для картки «Універсальна» та 51,76 % річних для картки «Універсальна ГОЛД»; 2) порядок повернення кредиту із зазначенням кількості та розміру платежів, періодичність внесення; 3) підтвердження відповідача про те, що він ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.30-33). Відповідно до виписки за Договором б/н за період з 01.07.2021-03.03.2025 року, з зазначенням дати операції, номера картки, деталей операції, проведених за карткою суми у валюті операції та у валюті картки, вбачається факт користування [PERSON] грошовими коштами в розмірі встановленого Банком кредитного ліміту. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.07.2021 року укладеного між ПриватБанк та [PERSON] станом на 03.03.2025 року розмір заборгованості [PERSON] становить 53040,68 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 42481,70 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 10558,98 грн. Вирішуючи даний позов, суд застосовує такі норми права. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04липня 2018року №75виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку. Вказаний висновок висвітлений у Постанові КЦС Верховного суду від 16.09.2020 року за результатами розгляду справи № 200/5647/18, яку суд вважає за необхідне застосувати у розгляді даної справи. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість за простроченими відсотками. Сума заборгованості за простроченими відсотками становить 10558,98 грн, що підтверджується сукупністю доданих до позову матеріалів справи, зокрема підписаною відповідачем 02.01.2024 року Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Додатковою угодою до кредитного договору від 02.01.2024 року в яких зазначено, зокрема: процентну ставку, відсотків річних для карт Універсальна, вищезазначеним розрахунком заборгованості та випискою за договором б/н за період 01.07.2021 03.03.2025 року. Стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині 1 статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.ч.1 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Стаття 611\~ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зваживши у сукупності подані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав. У зв`язку з чим, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд не враховує доводи відповідача про не визнання позовних вимог у частині відсотків за кредитним договором, оскільки підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка є складовою частиною кредитного договору та додаткову угоду №SAMDNSAMDN0000062124969_01 до Кредитного договору від 02.01.2024 позичальник відповідно до статей 627\~-629\~ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання, в тому числі нарахування відсотків за кредитним договором. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53040,68 грн., у зв`язку з чим, позов слід задовольнити повністю. Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд». Відповідно до ч.2 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3028,00 грн. Проте, нормами ч.3 ст.\~4\~зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved