Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3145906115 від 04.08.2022 року в розмірі 60155,18 грн., з яких: 22715,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2830,53 грн. - заборгованість по річним процентам, 34609,64 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Свої вимоги мотивує тим, 04.08.2022 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3145906115. Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. [PERSON] надано грошові кошти на наступних умовах: 76065 грн. сума кредиту, строк користування 24 міс., процент при наданні кредиту 10% від суми кредиту, загальні проценти 10,99% від суми кредиту та щомісячні проценти 3,50% від суми кредиту. 12.08.2022 року право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу № 01/09/21.\~ ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання перед позичальником виконав, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок відповідача, а останній належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку, щодо повернення кредитних коштів, у нього станом на 12.05.2025 року виникла заборгованість у сумі 60155,18 грн., яка складається з: 22715,01 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2830,53 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 34609,64 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що прохає розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 3). Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала зазначивши, що в кредитному договорі укладеному між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] в п. 1.2. зазначено що порядок та умови надання кредиту-це безготівковим шляхом, або готівкою без зазначення, яким саме шляхом він дійсно буде надаватися, наприклад якщо безготівковим шляхом відсутнє зазначення - чи номер банківського рахунку, чи картки, далі вже у п.1.4 зазначають номер UA, який начебто належить [PERSON] , але відсутнє будь яке підтвердження відкриття цього рахунку, також ця інформація відсутня і в заяві-анкеті на отримання послуг від 04.08.2022 року та в паспорті кредиту від 04.08.2022 року, тобто відсутній доказ того, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало кредит та нарахувала його на рахунок належний саме [PERSON] . Як вбачається з договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 він укладений 01.09.2021 року, тобто задовго до укладення кредитного договору № 3145906115 від 04.08.2022. Реєстр до договору про відступлення права вимоги до [PERSON] від 01.09.2021 року № 01/09/21 складено 12.08.2022 року, тобто реєстр складено навіть раніше ніж наступило право вимоги за кредитним договором, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, тобто кредитор не мав права вимагати у боржника сплати кредиту та процентів. Крім того у додатках до позову відсутній акт прийому передачі реєстру до договору про відступлення права вимоги. У додатках до позову відсутня інформація щодо поінформування [PERSON] про заміну кредитора, а відповідно до ч. 2 ст. 518. ЦКУ якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Вважає, що позивачем не доведено виникнення між сторонами правовідносин з приводу обов`язку відповідача сплатити заборгованість за кредитними договорами на користь позивача, у зв`язку із чим прохаю відмовити в задоволені позову. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 30.05.2025\~ року цивільну справу прийнято до свого провадження\~ та призначено\~ судове засідання на 22.07.2025 року (а.с. 25). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2025 року у зв`язку з заявою відповідача про відкладення розгляду справи судове засідання відкладено на 11.08.2025 року (а.с. 32). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2025 року у зв`язку з заявою відповідача про відкладення розгляду справи судове засідання відкладено на 11.09.2025 року (а.с. 35). Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню\~ з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2022 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] \~ укладено кредитний договір № 3145906115, строком на 24 місяці, за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 76065 грн., процент при наданні кредиту 10% від суми кредиту, загальні проценти 10,99% від суми кредиту та щомісячні проценти 3,50% від суми кредиту (а.с. 5-6). [PERSON] також підписав паспорту кредиту № 5906115, з якого вбачається надання грошових коштів на наступних умовах: 76065 грн. - сума кредиту, строк користування - 24 місяці; початковий процент при наданні кредиту 10%, від суми кредиту, щомісячні проценти 3,50 % від суми кредиту, загальні витрати за кредитом 80493,01 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 149643,01 грн., реальна річна процентна ставка 122,25 % (а.с. 8). Випискою по особовим рахункам за період з 04.08.2022 року по 12.05.2025 підтверджується факт користування коштами [PERSON] (а.с. 17). 01.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 за яким: первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2). Крім того, згідно п. 3.4 договору про відступлення права вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (а.с. 11-14). Згідно реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року до АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 3145906115, укладеним з [PERSON] (а.с. 10). 10.02.2025 року АТ «Таскомбанк» на адресу [PERSON] направлено повідомлення-вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 3145906115 від 04.08.2022 (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості, сума боргу за кредитним договором № 3145906115 від 04.08.2022 року, станом на 12.05.2025 року становить 60155,18 грн., з яких: 22715,01 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2830,53 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 34609,64 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) (а.с.19). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Таскомбанк»\~ вказувало, що заборгованість за кредитним договором №3145906115 становить 60155,18 грн., з яких: 22715,01 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2830,53 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 34609,64 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини,\~ суд доходить висновку, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу. Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі, ні перед первісним кредитором матеріали справи не містять. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що кредитний договір укладений з відповідачем пізніше, ніж Договір факторингу, за яким позивач набув права вимоги до відповідача, оскільки надані договори факторингу є рамковими угодами та підтверджують згоду їх сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, зокрема, протягом 1 (одного) календарного року, але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 9.2 Договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21) (а.с. 11-14). Тобто приписи договору про відступлення прав вимоги діють не лише під час його укладення, а й протягом усього періоду строку дії такого правочину. Відтак, права вимоги за кредитним договором, який було укладено пізніше, ніж відповідний договір факторингу, а саме через 11 місяців, тобто в межах однорічного строку, визначеного п. 9.2 Договору № 01/09/21, можуть бути відступлені у порядку, визначеному таким договором факторингу у спосіб підписання відповідних Реєстрів прав вимог, які є невід`ємною частиною Договору. Суд констатує, що договір про відступлення права вимоги, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання, передбачені, укладеним в установленому законом порядку, кредитним договором, внаслідок чого має непогашену заборгованість в сумі 60155,18 грн. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України,підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved