Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

У травні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №12802-05/2023 від 09.05.2023 у розмірі 49875 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтувало тим, що 09.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №12802-05/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надало позичальнику фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Позивач зазначає, що ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого загальний розмір заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 49875 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13000,00 грн, заборгованість за відсотками 36875 грн. Також позивач зазначає, що 03.07.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, у тому числі до [PERSON] . 29.01.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, у тому числі до [PERSON] . Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 27.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом (повідомленням) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що позивачем не доведено отримання відповідачем грошових коштів за договором фінансового кредиту №12802-05/2023 в сумі 13000 грн., оскільки з довідки АТ «КБ Приватбанк» від 21.07.2025 не вбачається відомостей про суб`єкта, яким перераховано грошові кошти відповідачу [PERSON] . Також, представник відповідача зазначив, що за умовами договору факторингу №3072023, укладеного 03.07.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» фактор стає новим кредитором після підписання сторонами Акту приймання-передачі прав вимог відповідно до додатку №2 до цього договору, однак такий КАкт позивачем не надано, що свідчить про те, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» не набуло право вимоги за договором факторингу №3072023, у тому числі до [PERSON] , що є самостійною підставою для відмови у позові. Окрім того, представник відповідача зазначив, що витрати на правову допомогу, заявлені до стягнення із відповідача є завищеними, оскільки дана справа не має жодної складності, позовна заява є шаблонною, а представник позивача участь у засіданнях не приймав, в зв`язку з чим просив зменшити витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 09.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №12802-05/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Розмір кредиту 13000,00 грн, строк кредиту 360 днів, процентна ставка становить 2,5% в день, кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] .( а.с.20-28) Згідно з п. 2.18. зі сторони Клієнта Кредитний договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 7.6.,7.7. підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інформацію відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». На підтвердження укладення кредитного договору надано Договір про надання фінансового кредиту №12802-05/2023 від 09.05.2023 року; Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №12802-05/2023 від 09.05.2023 року; паспорт споживчого кредиту; заявка-анкета Клієнта на отримання кредиту в ТОВ «ФК «Інвеструм», Довідку про ідентифікацію. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Отже, кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Факт укладення договору про надання фінансового кредиту №12802-05/2023 від 09.05.2023 стороною відповідача не заперечується. На підтвердження виконання ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2919_250416092402 від 16.04.2025 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 09.05.2023 14:00:06 в сумі 13000, 00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 235439473. Зазначені обставини також підтверджується наданою АТ КБ «Приватбанк» інформацією від 21.07.2025 року №20.1.0.0.0/7-250717/40107-БТ, з якої встановлено, що картка [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та на яку 09.05.2023 здійснено переказ в сумі 13000 грн. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що відповідач грошових коштів від ТОВ «ФК «Інвеструм» не отримувала, оскільки позивач надав належні докази, які підтверджують перерахування первинним кредитором 09.05.2023 відповідачу грошових коштів в сумі 13000 грн., а відповідач, заперечуючи їх надходження, будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем не надав, зокрема, не підтвердив джерело надходження 09.05.2023 коштів у сумі 13000 грн. від іншого контрагента, відмінного від ТОВ «ФК «Інвеструм». Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №12802-05/2023 від 09.05.2023, виконаного ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" відповідач станом на 29.01.2024 має заборгованість в сумі 49875 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13000,00 грн, заборгованість за відсотками 36875 грн. (а сп. 36-40). Також судом встановлено, що 03.07.2023 р. між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" укладено Договір факторингу №3072023, згідно п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 320904260,80 грн, що виникли у Клієнта за Основними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. На підставі цього договору Фактор стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті за Основними договорами, строк платежу за яким настав, а також вимог по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту\~підписання сторонами\~Акту приймання-передачі\~відповідно до\~додатка №2\~до цього\~договору ( п. 1.2. Договору факторингу №3072023). Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за Основними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату укладення цього договору та Акту приймання-передачі ( п. 1.4. Договору факторингу №3072023) (а.с. 44-47). Також 29.01.2024 року між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" було укладено Договір факторингу № 29012024. На умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги ( права вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості). Клієнту належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників (а.с. 50-60). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року ТОВ "ФК "Кредит-капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49875 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13000,00 грн, заборгованість за відсотками 36875 грн. (а сп. 61). Плата за зазначеним вище Договором факторингу №29012024 від 29.01.2024 р. в розмірі 1 489 027,83 грн. підтверджується платіжної інструкцією № 74824 від 29.01.2024 р. (а.с. 63). На адресу позичальника позивачем 21.05.2025 направлено досудову письмову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, а саме погасити заборгованість за кредитним договором №12802-05/2023 від 09.05.2023 у сумі 49875 грн. (а.с. 64). Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. У справі, що розглядається, позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача [PERSON] переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" до ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та від ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами перехід права вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №12802-05/2023 від 09.05.2023 року від ТОВ "ІНВЕСТРУМ" до ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП". Так, відповідно до пунктів 1.2. та 1.4. Договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 року Фактор, тобто ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту\~підписання Сторонами\~Акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 цього Договору. Проте, позивачем не надано суду Акт приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 року та доказів на підтвердження оплати за договором факторингу. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ "ІНВЕСТРУМ" до ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", наступний перехід прав вимоги, який є похідним, не може підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього фактора - ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України\~передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У своїй заяві до суду від 16.09.2025 представник ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" просив розглянути справу за відсутності представника позивача, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів заявлено не було. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій, у тому числі не надання належних доказів на підтвердження своїх доводів. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18. Враховуючи викладені вище обставини, позивачем не доведено перехід права вимоги за кредитним договором №12802-05/2023 від 09.05.2023 від ТОВ "ІНВЕСТРУМ" до ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", що, у свою чергу, виключає перехід права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача на підставі договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, оскільки такий договір є похідним від договору факторингу, на підставі якого б ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" належало право вимоги за кредитним договором №12802-05/2023 від 09.05.2023. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на наведене,

Outcome: dismissed