Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

ТОВ «М-ПОІНТ» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовна заява мотивована тим, що вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2025 року (справа № 201/2232/25, провадження №1- кп/201/765/2025) відповідача [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У даному кримінальному провадженні позивач ТОВ «М-ПОІНТ» є потерпілим. Відтак, [PERSON] вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємно викрала грошові кошти у сумі 47 622 грн., належні ТОВ «М-ПОІНТ», в умовах воєнного стану. Під час розгляду кримінальної справи у судовому засіданні [PERSON] свою вину у скоєному злочину визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння. Вчинення [PERSON] злочину - таємного викрадення грошових коштів, спричинило потерпілій стороні - позивачу ТОВ «М-ПОІНТ» майнову шкоду у розмірі 47 622 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь (а.с.1-3). Ухвалою\~від 06.06.2025 року\~відкрито провадження\~ у даній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощенного позовного провадження, призначено\~ проведення судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.\~17). Відзиву на позовну заяву відповідачем [PERSON] не надано. У судовому засіданні представник позивача адвокат Литвин Р.О. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, оскільки є винною у завданні позивачеві майнової шкоди. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] перебуваючи на робочому місці, 18 лютого 2025 року, приблизно о 20.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, взяла своєю правою рукою з касової коробки крамниці ТОВ «М-ПОІНТ» грошові кошти в сумі 47622 грн., таким чином, викрала грошові кошти, які належать ТОВ «М-ПОІНТ», після чого, поклавши їх до своєї сумки, залишила місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій стороні - юридичній особі ТОВ «М-ПОІНТ» майнову шкоду в розмірі 47622 грн. Вказані фактичні обставини встановлені вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2025 року, який набрав законної сили 26 травня 2025 року у (кримінальна справа № 201/2232/25, провадження №1- кп/201/765/2025, відомості про кримінальне провадження внесені до ЄРДР за № 12025042130000100 від 21 січня 2025 року). Вказаним вироком суду [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. (а.с. 4-5) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 р., зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи встановлення вироком суду як вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, та і розміру майнової шкоди у сумі 47622 грн., які [PERSON] у добровільному порядку не повернуті потерпілому - відповідачеві ТОВ «М-ПОІНТ», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, зареєстрованим у ЄРДР за № 12025042130000100 від 21 січня 2025 року, у розмірі 47622 грн. Слід зазначити, що під час розгляду даної цивільної справи по суті відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що винна у скоєнні кримінального правопорушення. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 грн. Отже, розмір суми судового збору за вимогу про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який підлягає до сплати, становить 3028 грн. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, в силу вказаних норм Закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 3028 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved