Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області по справі №531/196/13 від 19 вересня 2013 року, з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Вимоги первісного позову обґрунтовані тим, що сторони по справі перебували у шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 19.09.2013 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини його доходів. Вказане рішення перебуває на виконанні у виконавчій службі. 10.08.2018 позивач повторно зареєстрував шлюб з [PERSON] та [INFO] у них народився син [PERSON] , який є дитиною з інвалідністю, діагноз: синдром [PERSON] . Дитина потребує постійного лікування та реабілітації, кожні пів року він проходить курс лікування, також він має певні специфічні потреби, що потребують додаткових затрат. Дружина здійснює догляд за дитиною-інвалідом, ніде не працює. Позивач постійно намагався допомагати дочці від першого шлюбу коштами, одягом, ці витрати не були заравховані як аліменти і позивачу нараховано заборгованість, яка складає 74424,62 грн. Окрім аліментів, з відповідача стягується заборгованість з заробітної плати, вираховується частка його доходу. Після всіх відрахувань, у відповідача із заробітної плати залишається на його проживання та утримання родини 5390 грн., чого не достатньо для забезпечення потреби родини. Від відповідача\~за первісним\~позовом надійшла\~зустрічна позовна\~заява до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів у розмірі 74423,62 грн. У зустрічному позові посилається на те, що сторони по справі перебували у шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 19.09.2013 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини його доходів. На виконання вказаного рішення, було видано виконавчий лист. [PERSON] сплачує аліменти не у повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 74423,62 грн. Через наявність заборгованості, позивачка просить стягнути з відповідача пеню, що згідно її розрахунку, складає 74423,62 грн. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним, підтримав вимоги своєї позовної заяви, просив задовольнити, з підстав у ній викладених. Зустрічний позов визнав, зазначив, що по можливості виплачує заборгованість. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом, її представник заперечили проти первісного позову, просили відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві. Зустрічні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. [PERSON] зазначила, що [PERSON] іноді пересилає по 1-2 тисячі, з дитиною не спілкується, вона має заробітну плату у розмірі 6,5 тис.грн., має ще одну дитину. [PERSON] має ацетонемічний синдром. Батько один раз у 2022 році купляв дочці одяг. Дитина відвідує багато гуртків, які мати оплачує сама, оздоровлення та літній відпочинок вона також організовує для дитини самостійно, не звертаючись до батька. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання на адресу суду не надходили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, є дружиною [PERSON] , має з первісним позивачем спільну дитину, яка з трьох років є інвалідом. Реабілітаційні процедури інколи бувають платними (приватні заняття логопеда та реабілітолога), а інколи безоплатними. Заробітна плата чоловіка приблизно 10500 грн., на дитину отримує допомогу 2900,00 грн. На приватні заняття їздять двічі на тиждень, за місяць витрачають на це разом 6000 грн. Двічі на рік отримують безкоштовні путівки. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що [PERSON] є її племінницею, знає [PERSON] , один раз він брав дитину і вони їздили у м.Красноград. де він купив їй якісь речі, після того не приїжджав, про надання іншої допомоги свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] давно не бачила, до дитини він не телефонує та не спілкується з нею. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 2014 року, діти ходять в один клас, вони є сусідами. [PERSON] свідок ніколи не бачила, знає що він приїжджав, коли [PERSON] була у другому чи третьому класі та намагався налагодити контакт з дитиною. Дитина називає батьком вітчима. Яку допомогу і коли [PERSON] надає [PERSON] свідок не знає. Свої пояснення в судовому засіданні надали дитина [PERSON] та зазначила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько не допомагає, колись купив один спортивний костюм до школи (десь у третьому чи четвертому класі), також один раз купив м`яку іграшку, від якою у [PERSON] була алергія. Грошима окремо не допомагає, коли дочка була у шостому класі, батько приїжджав та дав 500 грн., після того більше не приїздив. Заслухавши сторони, пояснення свідків, дитини, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони по справі мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.51). Рішенням Карлівського районного суду від 19.02.2013, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01.02.2013 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання даного рішення, 19.02.2013 було видано виконавчий лист (а.с.6-7). 10.08.2018 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.8), у шлюбі у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). [PERSON] має захворювання синдром [PERSON] , затримка психомовного розвитку, помірна гіпергомоцистеїнемія, дефіцит вітаміну Д. Дитина потребує постійного лікування та реабілітації. На підтвердження, первісним позивачем надано ряд медичної документації (а.с.10,11,12, 13,14-17). [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Та у складі сім`ї має [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). [PERSON] працює водієм у ТОВ «АГРОПРОГРУП», його дохід за період з 28.11.2024 по 28.02.2025 склав 42857,14 грн.(а.с.20). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціальної та ветеранської політики Берестинської РДА та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю [PERSON] (а.с.21). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] (а.с.18) [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Згідно наданого розрахунку зі сплати аліментів, [PERSON] , станом на 19.03.2025 має заборгованість у розмірі 74423,62 грн. (а.с.22-25). Відповідачка за первісним позовом також 12.12.2019 одружилася з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.52), [INFO] , ще до реєстрації шлюбу, у них народився син [PERSON] (а.с.59). [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] , її дохід з жовтня 2024 по березень 2025 склав 41114,68 грн.(а.с.56). Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1-3 статті 181 СК України). За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з первісного позивача на утримання дочки [PERSON] , оскільки у нього відбулася зміна сімейного стану: він одружився, у нього [INFO] народився син [PERSON] , який хворіє та має інвалідність, потребує постійного лікування та реабілітації, його дружина, не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, тому, є доцільним, враховуючи принцип розумності на справедливості, достатності розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зменшити розмір аліментів з частини доходу позивача на 1/5 частину. Щодо вимог зустрічного позову слід зазначити наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. В результаті проведеного розрахунку, з урахуванням наявної суми заборгованості зі сплати аліментів, розмір пені склав 74423,62 грн., що не перевищує 100% заборгованості. [PERSON] у первісному позові сам зазначає про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, який вказано і у зустрічному позові. Таким чином, оскільки, згідно вимог закону, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), суд вбачає достатньо підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , тому з [PERSON] на користь позивачки за зустрічним позовом слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів у розмірі 74423,62 грн. Тому, суд приймає визнання позову відповідачем за зустрічним позовом. Тож, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом та до задоволення у повному обсязі зустрічних позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка за зустрічним позовом звільнена від сплати судового збору, тому суд, враховуючи визнання позову відповідачем за зустрічним позовом стягує з [PERSON] на користь держави 50% визначеного законом розміру судового збору 605,60 грн., а інші 50% визначеного законом розміру судового збору необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial