Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.06.2025 року представник позивачки, адвокат Кіяновська А.В., звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , Єланецької територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 9,2664 га, яка розташована в межах території Возсіятської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАО 394176 від 13.08.2015 року посвідченого державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області, Маковська Л.І. та брат позивачки [PERSON] отримали по 1/2 частки кожному. Наразі здійснити поділ чи виділ земельної ділянки неможливо, оскільки відповідач свою частку спадкового майна зареєстрував ще 28.12.2016 року за кадастровим номером № 4826081000:01:000:0026 загальною площею 4,6332 га. Враховуючи, що 1/2 частина земельної ділянки відповідача вже зареєстрована, просила суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,6332 га за кадастровим номером 4823081000:01:000:0025, що утворена шляхом поділу земельної ділянки площею 9,2664 гектарів по межовим знакам, зазначеним в технічній документації виготовленій суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , яка розташована в межах території Возсіятської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області і належить \~ \~ \~ \~їй на праві спільної часткової власності (1/2 частки) за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НАО № 394176 від 13.08.2015 року, припинивши \~ \~ \~ \~при цьому [PERSON] право спільної часткової власності. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 9,2664 га, кадастровий номер 4823081000601:000:0317, яка розташована в межах території Возсіятської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, належну спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 839357, виданого Єланецькою райдержадміністрацією 22 вересня 2012 року Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАО 394176 від 13.08.2015 року посвідченого державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області Макушевим С.П., позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] отримали по 1/2 частки кожному. Після оформлення спадщини спадкоємцями була замовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельних ділянок. Відповідно до даної документації земельна ділянка площею 9,2664 га поділена між позивачкою - кадастровий номер 4823081000:01:000:0025, загальна площа - 4.6332 га (за наступним каталогом координат: Точка1- Межа Х-5275586.0997, межа Y - 4273064.7781 Точка 2- Межа Х 5275601,3654, межа Y - 4273061 9755 ТочкаЗ. Межа Х-5275698.7360, межа Y - 4273180.6394 Точка 4- Межа Х-5275715.9866, межа Y- 42752124700 Точка 5- Межа Х-5275742.6554, межа Y - 4273298.7516 Точка 6- Межа Х-5275752.7868, межа X- 4273428,8779 Точка 7- Межа X-5275753.9830, межа Y- 4273522.4745 Точка 8- Межа Х-5275653.1449 межа Y- 4273536.7974.) та відповідачем - кадастровий номер 4823081000:01:000:0026, загальна площа - 4.6332 га. Із матеріалів справи слідує, що у 2024 році позивачка звернулася до Державного реєстратора речових прав із заявою про реєстрацію речових прав на свою частку спадкового майна. Державним реєстратором відмовлено у реєстрації права власності, роз`яснено про необхідність надання документів, які підтверджують виникнення та набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4823081000:01:000:0025. Оскільки відповідач свою частку спадкового майна зареєстрував ще 28.12.2016 року за кадастровим номером № 4826081000:01:000:0026 загальною площею 4,6332 га, наразі позивачка вимушена звернутися до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку загальною площею 4,6332 га. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.335 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою класністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, ст. 38 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так у разом в іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 158 3К України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до абз. 1 ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Договір поділу земельної ділянки укласти неможливо у зв`язку із тим, що одна із сторін вже виділила частку земельної ділянки в натурі. Разом з тим, оскільки за ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, а тому в даному випадку слід припинити саме право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 9,2664 га, кадастровий номер 4823081000601:000:0317. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивачка позбавлена можливості надати державному реєстратору документи, які підтверджують виникнення та набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4823081000:01:000:0025, а відтак у неї існують перешкоди для оформлення прав на земельну ділянку у позасудовому порядку і виникла ситуація, коли обліковується земельна ділянка 4823081000601:000:0317 у державних реєстрах, яка вже фактично припинила своє існування як об`єкт нерухомості через виділ із неї земельної ділянки 4823081000:01:000:0026 відповідачем в цій справі. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, які полягають у припиненні права спільної часткової власності за [PERSON] на частку спірної земельної ділянки та визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 4,6332 га з кадастровим номером 4823081000:01:000:0025, що утворена шляхом поділу земельної ділянки площею 9,2664 гектарів, підлягають задоволенню, оскільки це єдиний спосіб виправити невизначеність, що утворилася в результаті процедури поділу/виділу земельної ділянки ініційованою відповідачем. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved