Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги даного позову, позивач вказує на те, що 22.11.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 456620-КС-001, відповідно до умов якого видано кредит у сумі 12000 грн. Відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання належним чином. Таким чином, станом на 26.08.2025 заборгованість відповідача за Договором № 456620-КС-001 від 22.11.2022 становить 38701,30 грн, з яких: 12000,00 грн заборгованість за кредитом; 24901,30 грн заборгованість за відсотками; 1800,00 грн заборгованість за комісією. У зв`язку з цим позивач просить суд задовольнити даний позов та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 456620-КС-001 від 22.11.2022 у розмірі 38701,30 грн, а також сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 29.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідачки 15.09.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка частково визнала позов у розмірі 25560 грн, з яких 12000 грн заборгованість за тілом кредиту, 13560 грн заборгованість за відсотками. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Таким чином, нарахована заборгованість за відсотками у розмірі 24901,30 грн за стандартною відсотковою ставкою 2%, є неспівмірними з тілом кредиту, та несправедливими, оскільки наслідки неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань є більш вигідним для позивача. Від представника позивача 15.09.2025 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого сторона позивача заперечує обставини викладені у відзиві, мотивуючи це тим, що внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» набрали чинності 24.12.2023, тоді як договір між сторонами укладений 22.11.2022, з терміном дії до 14.03.2023. Таким чином, знижена (1,15958126%) та стандартна (2%) процентні ставки відповідно до умов договору є законними. Відповідачка, підписуючи договір, була ознайомлена з його умовами, в тому числі з правилами нарахування відсотків. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.11.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 456620-КС-001, відповідно до умов якого видано кредит у сумі 12000 грн, шляхом підписання відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти Договір № 456620-КС-001 про надання кредиту та паспорту споживчого кредиту. Строк дії договору становить до 14.03.2023 року. Відповідно до Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів та витребуваної виписки по картці, 22.11.2022 позивач виконав свої обов`язки за договором, здійснивши переказ коштів на платіжну картку відповідачки [NUMBER] , емітентом якої є АТ «Універсал Банк». Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачем не було здійснено жодної оплати для виконання умов договору. Станом на 26.08.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № 456620-КС-001 від 22.11.2022 року становить 38701,30 грн, з яких: 12000,00 грн заборгованість за кредитом; 24901,30 грн заборгованість за відсотками; 1800,00 грн заборгованість за комісією. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК) Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачкою, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків щодо повернення кредиту та сплати комісії, внаслідок чого утворилась заборгованість. Суд не бере до уваги доводи сторони відповідача щодо не співмірності нарахованих відсотків, оскільки нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до умов договору, з якими відповідачка була ознайомлена і які не оспорювала. Щодо застосування ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», варто зазначити наступне. Норма ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» набрала чинності 24.12.2023, та відповідно до неї максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (з визначенням розтермінування величини ставки протягом перехідного періоду після набрання законної сили цими положеннями). Отже, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: -протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно) - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно) - з 21.08.2024 включно та надалі 1%. За наведених обставин, враховуючи, що договір між сторонами діяв до набрання чинності вищезгаданих змін до законодавства, позивачем правильно розраховано заборгованість з відсотків за користування коштами на суму 24901,30 грн. Отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за договором кредиту підлягають повному задоволенню у розмірі 38701,30 грн. Вирішуючи питання про судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved