Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

31.03.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»\~ звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №1842977 від 12.03.2021 року в розмірі 13552 грн., з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9552 грн сума заборгованості за відсотками. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач та його представник адвокат Шпак Д.Г. у судове засідання не з`явились. Від представника через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, надав копію довідки про проходження військової служби під час мобілізації відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 12.03.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено договір позики № 1842977 (договір позики). У відповідності до якого відповідач отримав позику в розмірі 4000 грн. строком на 30 днів (до 11.04.2021 року) зі сплатою процентів за зниженою ставкою 0,59%, базовою процентною ставкою - 1,99 %, процентною ставкою у розмірі 2,70% за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника [NUMBER] /а.с. 16, зворот/. Відповідно до п.2 зазначеного договору сторони погодили орієнтовану реальну річну процентну ставку за договором позики 215,35%, орієнтована загальна вартість позики складає 4708 грн. Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті http:/mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 4.1. п. 4 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті http:/mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п.п.4.2 п.4 договору позики).\~\~ Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «FKu8oFAFq5», який йому направлявся на електронну пошту, про що свідчить довідка про ідентифікацію /а.с.27, зворот/, підписав електронний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене у сукупності свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами вищевказаного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Досліджуючи обставини виконання стронами цього договору, суд зазначає наступне. На виконання умов договору позики ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~ було надано відповідачу позику у сумі 4000 грн., що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. № КД-000016542/ТНПП від 10.03.2025 року, відповідно до якого, перераховано на платіжну картку відповідача [NUMBER] 12.03.2021 року суму 4000 грн, копією платіжної інструкції ff076cbf-edf5-4bfe-baad-44bc6d67e7e2 /а.с. 14/, випискою по рахунку [PERSON] за період з 12.03.2021 року по 15.03.2021 року, витребуваною з АТ Комерційний банк «ПриватБанк» /а.с. 85-86/. Також слід зазначити, що відповідачем в укладеному договорі зазначалась картка [NUMBER] Комерційний банк «ПриватБанк» для перерахування на неї грошових коштів (п.11 договору позики), а з наданої на запит суду АТ Комерційний банк «ПриватБанк» інформації\~ (лист від 17.04.2025 року за вих.№ 20.1.0.0.0/7-250407/95463-БТ) вбачається, що\~ картка\~ [NUMBER] , яка відповідає цій масці, емітована на саме ім`я [PERSON] /а.с. 84/. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач\~ належним чином свої зобов`язання за цим договором не виконував, у визначений цим договором строк позику та проценти не сплатив. Згідно з розрахунком заборгованості по договору позики № 1842977 від 12.03.2021 року заборгованість відповідача перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», нарахована за період з 12.03.2021 року по 10.07.2021 року, склала 13552 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9552 грн сума заборгованості за відсотками /а.с. 11-13/. Слід зазначити, що 26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) було укладено договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимог, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату /а.с.30-34/. Згідно з п. 5.1 цього договору факторингу, Клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п.5.2 цього договору, відступає Фактору, а Фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити Клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги Фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених Боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з портфелем заборгованості. Пунктом 5.2. вказаного договору передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних прав вимоги заборгованості та є невід`ємними частинами цього договору. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сплатило ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну продажу за договором факторингу № 2610 від 26.10.2021 року, що підтверджується актами звірки взаємних розрахунків за період: січень 2021 року грудень 2022 року та період: 2023 рік /а.с.39, 40, звороти/ та 26.10.2021р. між Клієнтом і Фактором відбулося підписання Актів прийому-передачі реєстру заборгованостей /а.с. 36, 37, звороти/. Таким чином, як вбачається з Реєстру прав вимог №2 до договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 року /а.с. 38-39/ ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передані вимоги до [PERSON] за договором позики № 1842977 від 12.03.2021 року. В подальшому\~ 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Клієнт) та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Фактор) було укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступає ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі заборгованості, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату /а.с. 41 зворот -45/. При цьому, сторонами було досягнуто домовленість про перехід прав вимоги до позивача\~ на умовах, тотожних, викладеним вище.\~ На виконання цього договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплатило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» ціну продажу, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період: 03.04.2023 року 01.11.2024 /а.с. 49, зворот/ та 03.04.2023р. між Клієнтом і Фактором відбулося підписання Актів прийому-передачі реєстру заборгованостей /а.с. 48, зворот, 49/. Таким чином, як вбачається з Реєстру заборгованості до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року /а.с. 50-51/\~ позивачу передані вимоги до [PERSON] за договором позики № 1842977 від 12.03.2021 року. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Проте, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми заборгованості\~ по процентам, суд звертає увагу позивача на наступне. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитами. Між тим припис абз. 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за договором позики № 1842977 від 12.03.2021 року включає період нарахування відсотків (з 13.03.2021року по 10.07.2021 року), який виходить за межі строку кредитування та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Так, оскільки право позивача нараховувати передбачені договором позики за договором позики № 1842977 від 12.03.2021 року проценти за позикою припинилось 11.04.2021 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 11.04.2021 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших. Також суд звертає увагу позивача на постанову ВП ВС від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16. Зокрема, ВП ВС у п. 141 зазначеної постанови вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»). Звертаючись до умов укладеного між сторонами договору позики, слід зазначити, що у п. 8 цього договору, яким врегульовано відповідальність сторін, сторони не передбачили стягнення процентів річних в розмірі більшому, ніж встановлено статтею 625 ЦК України. Суд не приймає до уваги посилання позивача і на те, що відсотки нараховано відповідно до\~ п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», в редакції, що діяла на час укладання договору позики, який передбачав, що у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, товариство на неповернуту суму позики має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Так, договір позики не містить конкретних умов щодо пролонгації строку користування позикою та нарахування відсотків після закінчення строку, на який було надано позику, тобто після 11.04.2021 року. Пункт 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» протоколом № 11/02/2021 від 11 лютого 2021 року, дійсно передбачає можливість нарахування відсотків у разі неповернення або несвоєчасного повернення позики та процентів, у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування до повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Проте вказані Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами ознайомився [PERSON] та погодився з ними, підписуючи договір позики № 1842977 від 12.03.2021 року. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику, відсутності у договорі позики домовленості сторін про сплату відсотків за користування позикою після закінчення строку, на який позика була надана, додані\~ позивачем до позову Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Тому на думку суду, розмір заборгованості за процентами слід визначати з урахуванням строку кредитування у 30 днів. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» слід стягнути заборгованість за договором позики № 1842977 від 12.03.2021 року в сумі 6308 грн 40 коп., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2308 грн 40 коп. (4000 х 1,99 х (30 -1) : 100) - сума заборгованості за відсотками. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом враховується, що у даній справі кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не\~ визнавався недійсним. Відповідач та його представник не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог. Слід зауважити, що долучена до матеріалів справи представником відповідача довідка, що відповідач [PERSON] з 10.04.2024 року по теперішній час є\~ військовослужбовцем, не надає останньому жодних пільг при виконанні цього договору позики, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки на час виникнення зазначених договірних\~ правовідносин відповідач не перебував на військовій службі. Тому суд надану представником відповідача довідку не приймає до уваги. В свою чергу, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладених угод, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково.\~\~\~ Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1127 грн 63 коп. Що стосується витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 р., укладеного між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера на надання правничої допомоги, копію витягу з Акту №6-П від 27.01.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, копію акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів щодо оплати згідно акту №6-П приймання наданої правничої допомоги від 27 січня 2025 року за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року /а.с. 51 зворот-54, 55 зворот, 56-57, 58/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1629 грн 25 коп.

Outcome: partial