Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , треті особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у якому просили визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та виключити з актового запису від 16 липня 2013 року № 2337 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, відомості про батька - [PERSON] . На обґрунтування позову зазначили, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У період шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Також в рішенні встановлено, що подружжя певний період часу проживало окремо, не вели спільного господарства. [INFO] позивач народила дитину - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві складено актовий запис від 16 липня 2013 року № 2337 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , батьком зазначено [PERSON] , оскільки дитина народилася до спливу 10 місяців від дня припинення шлюбу. Біологічним батьком дитини є [PERSON] , що підтверджується висновком генотипоскопічного дослідження від 24 жовтня 2024 року № 45330-50066, складеним Медико-Генетичним центром «Мама Папа». З посиланням на положення статей 128, 129, 134, 148, 145 СК України, Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правила реєстрації актів цивільного стану України, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, позов просили задовольнити, визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , виключити з актового запису від 16 липня 2013 року № 2337 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, відомості про батька - [PERSON] , внести зміни до актового запису від 16 липня 2013 року № 2337 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, а саме вказати прізвище дитини « [PERSON] », у графі «батько» вказати - « [PERSON] , громадянин України». В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21 січня 2025 року на 14 год. 00 хв, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки. 19 грудня 2025 року (вхід. № ЕП-14503) на електронну адресу суду надійшла заява від Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розгляд справи без участі представника третьої особи. 21 січня 2025 року підготовче засідання знято з розгляду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Хромової О.О. Наступне підготовче засідання призначено на 20 лютого 2025 року на 12 год. 00 хв. 17 лютого 2025 року (вхід. № 8737) до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову. Відповідач зазначив, що йому було відомо, що [PERSON] , [INFO] , не є його дитиною, участі у її вихованні та утриманні він не брав. Також йому відомо, що батьком дитини є [PERSON] . Щодо позбавлення батьківських прав не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розгляд справи просив здійснювати без його участі. 20 лютого 2025 року (вхід. № ЕП-2027) представник позивачів - адвокат Герасимовська Н.М., подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Також 20 лютого 2025 року (вхід. № ЕП-2028) на електронну пошту суду від представника позивачів - адвоката Герасимовської Н.М., надійшла заява про допит свідка [PERSON] , [INFO] . 20 лютого 2025 року у підготовчому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка [PERSON] , [INFO] , відмовлено за необґрунтованістю. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 20 березня 2025 року до 15 год. 00 хв. 20 березня 2025 року (вхід. № 15827) до суду надійшло клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Герасимовської Н.М., про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої просила поставити такі питання: 1) Чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Проведення судово-генетичної експертизи просила доручити експертам ТОВ «Мама Папа», попередивши їх про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, просила покласти на позивача. 20 березня 2025 року сторони у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Герасимовська Н.М., подала до суду заяву, в якій підтримала клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Розгляд клопотання просила здійснювати без її участі. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Герасимовської Н.М., про призначення експертизи, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено ТОВ Медико-генетичний центр «Мама Папа», провадження по справі на час проведення експертизи зупинено до отримання висновку експерта. 29 травня 2025 року від ТОВ Медико-генетичний центр «Мама Папа» до суду надійшов висновок експерта від 27 травня 2025 року № 47722 за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 15 липня 2025 року на 12 год. 00 хв. 15 липня 2025 року представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Герасимовська Н.М., позов підтримала, заяв та клопотань по справі не має, проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті не заперечувала. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином. 17 лютого 2025 року подав до суду заяву про визнання позову, у якій розгляд справи просив здійснювати без його участі. Третя особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у підготовче засідання 20 березня 2025 року представника не направили, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином. 19 грудня 2024 року подали заяву, у якій просили розгляд справи здійснювати без участі їх представника. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у підготовче засідання 20 березня 2025 року представника не направила, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомили. Конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками третя особа отримала 11 грудня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься матеріалах справи. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 вересня 2025 року на 12 год. 30 хв. 17 вересня 2025 року у судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Додатково зазначив, що має ще одну дитину - доньку, якій уже 23 роки. Донька [PERSON] до зміни прізвища ставиться нормально, все розуміє. Представник позивачів Герасимовська Н.М. позов підтримала та просили задовольнити, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, 12 вересня 2025 року подала заяву, у якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просила здійснювати без її участі за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином. 17 лютого 2025 року подав до суду заяву про визнання позову, у якій розгляд справи просив здійснювати без його участі. Третя особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання представника не направили, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. 19 грудня 2024 року подали заяву, у якій просили розгляд справи здійснювати без участі їх представника. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у судове засідання представника не направила, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомили. Конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками третя особа отримала 11 грудня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 грудня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народилася [INFO] , про що 16 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 2337. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 12 жовтня 2024 року № 2024/012349590, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З довідки від 11 жовтня 2024 року № 262, виданої Школою І-ІІІ ступенів № 284 Дарницького району міста Києва, встановлено, що [PERSON] навчається в школі І-ІІІ ступенів № 284 Дарницького району міста Києва в 6-Б класі. Також в матеріалах справи міститься Результат дослідження від 30 жовтня 2024 року № 45330-50066, виконаного Медико-генетичним центром «Мама Папа», відповідно до якого, виходячи з результатів дослідження, отриманих шляхом аналізу STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства становить 99,99994 %. Передбачуваний батько ( [PERSON] , [INFO] ) не виключається як біологічний батько тестової дитини ( [PERSON] , [INFO] ). Ймовірність його батьківства в 1 692 527 разів вища, ніж у випадкового чоловіка загальної популяції. Водночас, зазначено, що результат не може використовуватися в суді або для юридичних цілей як доказ про наявність або відсутність родинного зв`язку, оскільки відбір біологічного матеріалу виконувався без ідентифікації учасників. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду від 27 травня 2025 року № 47722, виконаного завідуючою клініко-діагностичною лабораторією ТОВ «Мама Папа», що діє на підставі ліцензії від 03 листопада 2016 року № 1168 [PERSON] , яка має повну вищу освіту за спеціальністю «Біологія», спеціалізацією «Генетика», а саме диплом магіста з відзнакою М19 від 31 грудня 2019 року № 131435 Київського Національного університету ім. Тараса Шевченка, досвід виконання молекулярно-генетичних експертиз з 2020 року. У висновку також зазначено, що про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України попереджена, про що проставлено особистий підпис експерта [PERSON] . Експертом [PERSON] зазначено, що порівняльний аналіз аутосомної ДНК досліджуваних осіб показав, що для всіх досліджених молекулярно-генетичних індивідуалізуючи систем один чи обидва алеля в профілі донора зразка дитини співпадають з такими в профілі донора зразка Передбачуваний батько. За умови відсутності іншого безспірного родителя (умови цього дослідження), це означає, що ДНК-профіль дитини формально відповідає ДНК-профілю передбачуваного батька. Таким чином, в рамках проведеного дослідження, даних, виключаючи батьківство донора зразка Передбачуваний батько по відношенню до донора зразка Дитина, не отримано. Величина комбінованого Індексу Батьківства є добутком величини Індексів батьківства по кожному проаналізованому локусу і свідчить про те, що отримані генетичні дані в 2 864 647 460 310 рази більш імовірні, якщо донор зразку передбачуваний батько є біологічним батьком донора зразка Дитина, а не випадково взятий чоловік. Ймовірність батьківства, в даному випадку, дорівнює 99,999999 %. У висновку експертом зазначено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %. Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Частиною першою статті 2 СК України встановлено, що СК України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Згідно з частинами першою-третьою статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Змістом частин першої, дев`ятої, десятої статті 7 СК України закріплено загальні засади регулювання сімейних відносин та визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Так, визнання батьківства є волевиявленням особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком та дитиною. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (стаття 133 Сімейного кодексу України). Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Поряд з цим, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За змістом положень статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Таким чином, частина перша статті 122 СК України встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з двох частин: презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка. Презумпція шлюбного материнства стверджує, що саме дружина народила дитину і саме ту дитину, яку вона забрала з пологового медичного закладу. Згідно із презумпцією батьківства чоловіка, саме він є батьком дитини, народженої його дружиною. Презумпція батьківства чоловіка (шлюбного батьківства) поширюється на три групи дітей: 1) тих, які були зачаті і народжені в шлюбі; 2) тих, які були зачаті до шлюбу, але народжені в шлюбі; 3) тих, які були зачаті у шлюбі, але народжені після його припинення або визнання недійсним. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульоване змістом статті 125 СК України. Відповідно до частини другої вищезгаданої норми, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із частиною п`ятою статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Комплексний аналіз положень статті 136 СК України дає підстави для висновку, що в судовому порядку батьківство (материнство) може бути оспорено як у випадках, коли в акті про реєстрацію народження батьками дитини вказано осіб, які уклали між собою шлюб, так і тоді, коли батьками дитини при реєстрації встановлення батьківства на підставі спільної заяви батька й матері дитини записано осіб, які в шлюбі не перебувають. Однак у будь-якому разі не можуть бути задоволені вимоги про оспорювання свого батьківства, пред`явлені особою, записаною батьком за її заявою або за спільною заявою з матір`ю дитини, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що фактично вона не є батьком цієї дитини. Звертаючись до суду з вказаним позовом [PERSON] зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Доказів перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі до матеріалів справи не долучено, копії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2012 року позивачем не надано, у Єдиному державному реєстрі судових рішень відомості про розгляд справи відсутні. Водночас, сторони дану обставину не заперечували. Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . У своїй заяві від 17 лютого 2025 року відповідач [PERSON] зазначив, що обізнаний про походження дитини [PERSON] , [INFO] , від іншого чоловіка, вказану обставину не заперечував, вимоги позову визнав в повному обсязі. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постановах Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 183/2690/21, від 16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц (на яку, зокрема, посилаються заявники) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування а такій категорії справ. Доказами а такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто під час вирішення спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved