Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку літ.«А» загальною площею 73,80 кв.м, житловою 40,60 кв.м, сараю літ.«Б», сараю літ.«В», гаражу літ.«Г», сараю літ.«Д», навісу літ.«Е», погребу літ.«Пг», ворота із хвірткою №1, огорожа №2, ворота №3, вигрібна яма №4, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька прийняв лише він. Його брат [PERSON] задовго до смерті [PERSON] (в 2014 р.) переїхав на постійне місце проживання до російської федерації, хоча й залишився зареєстрованим за однією адресою з батьком. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріуса, який завів спадкову справу, а 23 лютого 2025 р. видав на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на\~2/3\~частини зазначеного житлового будинку. У той же час, приватний нотаріус постановою від 31.03.2025 р. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на решту\~1/3\~частину житлового будинку, посилаючись на те, що [PERSON] , який був зареєстрований з [PERSON] , вважається таким, що прийняв спадщину. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просив: 1) встановити факт того, що [PERSON] не проживав зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини тобто не прийняв спадщину за законом після смерті батька; 2) визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на\~1/3\~частину зазначеного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Раца В.В. позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини відсутності не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник відповідача Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області В.Скрипкару в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позовної заяви не заперечує. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи №34/2022, заведеної 31.03.2022 р. після смерті [PERSON] , 23 лютого 2025 р. приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Єнакаке Ю.А. видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №135, відповідно до якого позивач у справі [PERSON] після смерті батька [PERSON] успадкував 2/3 частки (з урахуванням 1/3 частки у спадщині від якої відмовилась донька спадкодавця [PERSON] ) житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 20.06.2011 р. Тернавською сільською радою Герцаївського району Чернівецької області, [PERSON] , який помер [INFO] . На земельній ділянці розташовано житловий будинок літ.«А» загальною площею 73,80 кв.м, житловою 40,60 кв.м, сарай літ.«Б», сарай літ.«В», гараж літ.«Г», сарай літ.«Д», навіс літ.«Е», погреб літ.«Пг», ворота із хвірткою №1, огорожа №2, ворота №3, вигрібна яма №4. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна ще не видано. Згідно з довідками старости старостинського округу №7 Герцаївської міської ради Чернівецької області від 23.03.2022 р. №539 та №540, які наявні в матеріалах спадкової справи та видані на запит нотаріуса, [PERSON] на день смерті [INFO] (відповідно до погосподарської книги) був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані (відповідно до погосподарської книги) дружина [PERSON] , 1958 року народження, син [PERSON] , 1979 року народження та донька [PERSON] , 1985 року народження. [PERSON] , 1958 року народження, не є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05.10.2016 р. шлюб між останніми було розірвано. [PERSON] , 1985 року народження, відмовилась від прийняття спадщини, належної їй частки спадкового майна після померлого батька [PERSON] , на користь його сина [PERSON] (позивача у справі), що підтверджується наявною в матеріалах справи та поданою нотаріусу заявою останньої від 01.04.2022 р. 13 березня 2025 р. позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з приводу видачі на його ім`я в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на інші\~1/3\~частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 13.03.2025 р. приватний нотаріус Єнакаке Ю.А. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. У постанові нотаріус зазначив, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було встановлено, що після смерті [PERSON] , спадкоємцями, передбаченими ст.1261 ЦК України, є: син [PERSON] ; донька [PERSON] , яка своєчасно відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька на користь сина спадкодавця [PERSON] ; син [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також нотаріус зазначив, що [PERSON] , протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після смерті батька не подав заяву про відмову від спадкування за законом і вважається таким, що прийняв спадщину на підставі\~ст.1268 ЦК України. Згідно з довідкою старости старостинського округу №7 Герцаївської міської ради Чернівецької області від 25.10.2024 р. №1133, [PERSON] , 1979 року народження, на момент смерті батька [PERSON] (помер [INFO] ) був зареєстрований у спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживав. Підставою видання довідки слугував акт опитування сусідів [PERSON] (зареєстрований та проживає по [ADDRESS] ), [PERSON] (зареєстрована та проживає по [ADDRESS] ), які підтвердили, що [PERSON] , 1979 року народження, дійсно не проживає в домогосподарсті по [ADDRESS] з 2014 року по даний час. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] є її сином і відповідно рідним братом позивача. Він по досягненню 18 років виїхав до Москви. Спочатку періодично навідувався до дому, а вже з 2014 р. в село не повертався. В російській федерації одружився, при одруженні взяв прізвище дружини, має двох дітей. Знав про смерть батька, однак на поховання не приїздив. Оформив громадянство російської федерації. Згідно зі статтями\~1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1, 2\~ст.1220 ЦК України). У частинах 1, 2\~ст.1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтями\~1261,\~1262 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1\~ст.1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1\~ст.1268 ЦК України). Згідно з ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Подібні висновки щодо застосування частини 3\~ст. 1268 ЦК України\~викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №355/832/17, від 21.10.2020 у справі №569/15147/17, від 02.04.2021 у справі №191/1808/19, від 28.04.2021 у справі №204/2707/19, від 19.05.2021 у справі №937/10434/19. Факт реєстрації відповідача [PERSON] за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього підтверджується довідками органів місцевого самоврядування. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 3\~ст.1268 ЦК України\~є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Так, частиною 1\~ст.29 ЦК України\~визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення\~ст.29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено в\~статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи в санаторії тощо). Згідно зі\~ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. За змістом п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, у редакції, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності в паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі №569/15147/17 вказав, що частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його син [PERSON] був зареєстрований за місцем фактичного проживання спадкодавця: [ADDRESS] . У той же час фактичне місце проживання [PERSON] було відмінним, він не проживав з батьком за цією адресою, а проживав за іншою. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст.1270 ЦК України). Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У встановлений частиною 1\~ст.1270 ЦК України шестимісячний\~строк із заявою про прийняття спадщини відповідач [PERSON] не звертався. Спадкову справу заведено 31 березня 2022 р. на підставі заяви про прийняття спадщини позивача [PERSON] . Отже, оскільки відповідач [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований, але не проживав, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання, та свідчити відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини, тому [PERSON] як спадкоємець [PERSON] не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті батька, а отже не набув права на спадкове майно. Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27.02.2019 у справі №471/601/17-ц, від 10.04.2020 у справі №355/832/17 та від 19.05.2021 у справі №937/10434/19-ц. У той же час щодо позовної вимоги про встановлення факту того, що [PERSON] не проживав зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто не прийняв спадщину за законом після смерті батька, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц. Відповідно до ч.1\~ст.175 ЦПК України\~позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування. Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд. Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Предметом позову [PERSON] , серед іншого, визначив вимогу про встановлення факту непроживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] (неприйняття [PERSON] спадщини після батька). Однак, виходячи зі змісту позову, позивач фактично намагається довести те, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . У той же час, у випадку не подання заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу, спадкоємець вважається таким, що не прийняв її відповідно до вимог закону (стаття 1272 ЦК України) та додаткового визнання його таким за рішенням суду не вимагається. Вказаний юридичний факт підлягає встановленню при вирішенні спадкового спору, а не як окрема позовна вимога. З огляду на викладене у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту неприйняття спадщини [PERSON] необхідно відмовити у зв`язку із застосуванням позивачем способу захисту, який не узгоджується з положеннями\~статті 16 ЦК України. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №641/3893/20, від 21.02.2018 у справі №755/29462/13-ц. Що стосується вимог позивача про визнання права на спадкове майно, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч.1\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишаються неоформленими спадкові права на\~1/3 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 20.06.2011 р. Тернавською сільською радою Герцаївського району Чернівецької області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 23 лютого 2025 р. приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Єнакаке Ю.А. та зареєстрованого в реєстрі за №135, 2/3 частини вказаного житлового будинку було успадковано після смерті [PERSON] його сином [PERSON] . Таким чином право позивача оформлене на\~2/3\~частини спірного житлового будинку. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області району про визнання права власності на спадкове майно задовольнити та визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на\~1/3\~частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не прийняв спадщину, він є неналежним відповідачем у справі за вказаними вище вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved