Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

У червні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.09.2024 між ТОВ "Іннова Фінанс" та відповідачем укладено договір про надання грошових коштів №5554700924. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Позивач зазначає, що він свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 гривень. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, тому виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 19900 гривень, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з цим позовом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 5554700924 від 28.09.2024 року у розмірі 19900 грн. яка складається з 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400 грн. - заборгованість за процентами, 2500 грн. - неустойка за кожен день прострочення повернення позики або прострочення сплати процентів у строки. Ухвалою суду від 07 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовні заяві зазначив, що просить розгляд справи провести за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] було укладено у електронному вигляді договір надання грошових коштів у позику № 5554700924. Договір позичальником було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 2459. За змістом пункту 2.3. позичальник отримує від позикодавця позику 5000 грн., шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника. Строк позики становить 360 днів. Згідно п.3.2 дата надання позики 28.09.2024 року, або наступний за ним календарний день. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів (п.2.5 договору). Тип процентної ставки - фіксована (п.2.6 договору). Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5554700924 від 28.09.2024 сторонами погоджено Графік платежів, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно із Графіком платежів загальна сума платежів за розрахунковий період складає 23000 грн. (пункт 1) та сума процентів за користування кредитом складає 18000 грн, загальна вартість кредиту 23000 гривень. До матеріалів додана анкета клієнта, в якій зазначені анкетні дані позичальника, зокрема: паспортні дані, РНОКПП, номер банківської картки [NUMBER] , номер мобільного телефону [NUMBER] . Відповідно до довідки про відправку одноразового ідентифікатора, [PERSON] отримав ідентифікатор №2459 на вказаний номер телефону в анкеті клієнта [NUMBER] , 28.09.2024 року о 15 год. 52 хв. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом № 5554700924 від 28.09.2024 року, [PERSON] станом на 03.06.2025 року має заборгованість у розмірі 19900 грн. яка складається з 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400 грн. - заборгованість за процентами, 2500 грн. - неустойка за кожен день прострочення повернення позики або прострочення сплати процентів у строки. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №5554700924 від 28 вересня 2024 року, в сумі 17400 грн., в тому числі: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400 грн. - заборгованість за процентами. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за неустойкою в розмірі 2500 грн. слід зазначити наступне. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"Цивільного кодексу України пунктом 18. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Враховуючи зазначене, вимоги про стягнення неустойки за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до [PERSON] про стягнення неустойки в сумі 2500 грн. задоволенню не підлягають. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" заявлені до відповідача, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором № № 5554700924 від 28.09.2024 року в загальному розмірі 17400 грн., в тому числі: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400 грн. - заборгованість за процентами. Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме, згідно розрахунку: 17400 грн. (задоволена частина вимог) : 19900 грн. (ціна позову) х 100 = 87,44%, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2118 грн. 15 коп. (87,44% від 2422 грн. 40 коп.).

Outcome: partial