Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 34\~272,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено електронний договір №3972165 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору: сума кредиту становить 4 200,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2% в день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит у визначеній сумі шляхом зарахування коштів на її платіжну картку за допомогою платіжного провайдера. [PERSON] умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконала. 24 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема за кредитним договором №3972165. У зв`язку з невиконанням умов договору позивачем здійснено нарахування процентів за 104 дні в сумі 8 736,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 34\~272,00 грн, з яких: тіло кредиту 4 200,00 грн, проценти за користування кредитом 21 336,00 грн, нараховані проценти за 104 дні 8 736,00 грн та судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10\~000,00 гривень. Сторони в судове засідання не з`явилися. Як зазначено в позові, позивач просить суд розглядати справу без участі його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 11 червня 2025 року позовна заява, передана за підсудністю, надійшла до суду. Ухвалою від 16 червня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувані докази за клопотання позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 11\~вересня 2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~та [PERSON] \~укладено договір\~№3972165\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~товариство надає\~позичальнику кредит\~в сумі\~4\~200,00\~грн шляхом\~зарахування кредитних\~коштів на\~платіжну картку\~відповідача № [NUMBER] , на строк 360 днів. Періодичність платежів із сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2% в день, знижена 0,01% в день. Відповідно до п.1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Договір, а також таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком до Договору, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем 11 вересня 2023 року, зазначені зокрема: сума та строк кредиту, розмір процентів, загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою 30 240,00 грн, орієнтовна вартість кредиту за весь строк кредитування 34 440,00 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало умови договору щодо надання кредиту. Листом від 31 травня 2024 року ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» підтвердило успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 11 вересня 2023 року на суму 4 200,00 грн, маска картки [NUMBER] . Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», [PERSON] не здійснювала оплату за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Станом на 24 травня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить: 4 200,00,00 грн тіло кредиту, 21 336,00 грн проценти. Нарахування процентів здійснювалося по 11 жовтня 2023 року включно у розмірі 0,42 грн в день за зниженою процентною ставкою, з 12 жовтня 2023 року по 24 травня 2024 року включно у розмірі 110,00 грн в день за стандартною процентною ставкою. 24 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (яке змінила назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір факторингу №24/05/2024, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №3972165, про що повідомлено відповідачку. Позивачем здійснено нарахування процентів за кредитним договором за період з 25 травня 2024 року по 05 вересня 2024 року включно в розмірі 8 736,00 грн. Проценти нараховані за стандартною процентною ставкою. Таким чином, заборгованість за кредитним договором становить 34\~272,00 грн: тіло кредиту 4 200,00 грн, проценти за користування кредитом 21 336,00 грн, нараховані проценти за 104 дні 8 736,00 грн. Розмір заборгованості відповідачкою не спростований. На виконання вимог ухвали суду від 16.06.2025 від АТ КБ «Приватбанк» не надійшли докази, що витребовувались, проте відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.\~ Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628,\~629\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що в кредитному договорі №3972165 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, період платежів, розмір відсотків, загальні витрати за кредитом, орієнтовна вартість кредиту. Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і [PERSON] договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3972165 від 11 вересня 2023 року. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено\~договором,\~за користування\~кредитом передбачено\~сплату процентів\~за зниженою\~процентною ставкою\~ 0,01\~%\~в день\~та стандартною\~процентною ставкою\~ 2% в день. Таким чином встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом. Відповідачка умови договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості. Нарахування заборгованості за процентами первісним кредитором та позивачем здійснювалось в межах строку кредитування та відповідно до розміру процентної ставки, встановленої договором. Підписавши договір, відповідачка погодилася з його умовами. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Приписами ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідачка користувалася кредитними коштами, проте, в повному обсязі та належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Встановлено, що на підставі договору факторингу від 24 травня 2024 року позивач набув права вимоги до відповідачки за договором №3972165 від 11 вересня 2023 року. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи те, що відповідачка будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надала, і ці обставини слід вважати доведеними, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 27\~червня 2018\~року по\~справі №826/1216/16\~та неодноразово\~наголошено \~у постановах\~ Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до позову судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10 000,00 грн, на підтвердження яких позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року №10/12-2024, акт прийому-передачі наданих послуг № 7092 від 13 березня 2025 року, з якого видно, що у вартість наданих послуг в розмірі 10\~000,00 грн входить, у тому числі, представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою до [PERSON] , участь у судових засіданнях вартістю 1 640,00 грн. Оскільки представник позивача в судові засідання не з`являвся, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 1 640,00 грн не є доведеними. Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8\~360,00 грн. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved