Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 січня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 5640-3499-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп., строком на 365 днів (до 20 січня 2025 року), зі сплатою 2,5% за користування кредитом, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «ПРИВАТБАНК», який був підписаний в порядку передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання виконав шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Всупереч умов договору, відповідач своєчасно не сплатив нараховані проценти відповідно до графіку платежів. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не сплатив нараховані проценти станом на 26 грудня 2024 року, в нього виникла заборгованість за кредитним договором № 5640-3499-1 від 21 січня 2024 року в загальній сумі 42500 грн. 00 коп., з яких 42500 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, за період з 21 січня 2024 року по 26 грудня 2024 року, і тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 125, 126, 141). Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомили. Надані 28 серпня 2025 року додаткові пояснення до уваги не приймаються, оскільки вказані додаткові пояснення подані в порушення ч. 5 ст. 174 ЦПК України (а. с. 138-163). Поданий відповідачем відзив на позов ухвалою суду від 25 липня 2025 року судом неврахований як такий, що поданий за межами строку встановленого судом (а. с. 109-110). Суд з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено,\~що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено,\~що 21\~січня 2024\~року між\~сторонами був укладений кредитний договір № 5640-3499-1, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою\~2,5\~процентів від\~суми кредиту\~за кожен\~день (річна\~процентна ставка\~становить 912,50%),\~терміном на 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування, на умовах строковості, зворотності, платності, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки визначені цим договором (а. с. 12-16). Позивачем на виконання умов договору 5640-3499-1 від 21 січня 2024 року було перераховано на картку № [NUMBER] відповідачу грошові кошти в сумі 5000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ТОВ « ФК «ПРОЦЕНТ» (а. с. 164). Як вбачається\~з наданої\~26\~серпня 2025\~року за\~ухвалою суду\~від 25\~липня 2025\~року інформації\~Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», на ім`я відповідача емітовано карту № [NUMBER] , щодо рахунку [NUMBER] . З доданої до інформації виписки за вказаним рахунком від 21 січня 2024 року вбачається, що на картку відповідача № [NUMBER] , 21 січня 2024 року надійшло 5000 грн. 00 коп. на виконання умов кредитного договору (а. с. 122, 123). Судом встановлено,\~що згідно\~наданого позивачем\~детального розрахунку\~заборгованість відповідача\~за спірним\~кредитним договором\~№ 5640-3499-1\~від 21 січня 2024 року станом на 26 грудня 2024 року складає в загальній сумі 42500 грн. 00 коп., з яких 42500 грн. 00 коп. заборгованість за процентами (а.\~с. 19-23). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 5640-3499-1 від 21 січня 2024 року заборгованості у загальній сумі 42500 грн. 00 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 51, 73). Крім того, позивач вказує, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. На підтвердження вказаного позивач надає договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 7 від 27 листопада 2024 року до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, витяг з реєстру № 1 від 27 листопада 2024 року до акту приймання-передачі наданих послуг № 7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, платіжну інструкції № 1351 від 29 листопада 2024 року (а. с. 44, 45, 48-50). Враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.\~526-530, 533, 536, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК\~України;\~

Outcome: approved