Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.09.1980 року, який рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30.12.2024 року у справі №370/2413/24 - розірвано. У період перебування у шлюбі ними набуто спільне майно, а саме: житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222782601:01:007:0046, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за тією ж адресою та земельну ділянку площею 0,4080 га, кадастровий номер 3222782601:01:007:0045, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за тією ж адресою. Право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Після розлучення вона з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, тому в силу приписів ст. ст. 60, 61, 70 СК України, позивач просить: визнати за нею, [PERSON] ,\~ [INFO] \~право власності\~на: 1/2 житлового будинку, загальною площею 120,0 кв.м, житлова площа 77,3 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами: (опис: (А) - житловий будинок 1990 року побудови; (Б) - літня кухня; (Ж) - убиральня; (В) - гараж; (Г) - сарай; (Д) - навіс; (1) - колодязь; (2) - інженерний колодязь; (3) - вигрібна яма; (4-12) - огорожа; (І, II) - тротуари, що розташований в [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3222782601:01:007:0046; цільове призначення: «Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,4080 га, кадастровий номер: 3222782601:01:007:0045; цільове призначення: «Для ведення особистого селянського господарства», яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на житловий будинок, загальною площею 120,0 кв.м, житлова площа 77,3 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами: (опис: (А) - житловий будинок 1990 року побудови; (Б) - літня кухня; (Ж) - убиральня; (В) - гараж; (Г) - сарай; (Д) - навіс; (1) - колодязь; (2) - інженерний колодязь; (3) - вигрібна яма; (4-12) - огорожа; (І, II) - тротуари; земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3222782601:01:007:0046; цільове призначення: «Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» та земельну ділянку загальною площею 0,4080 га, кадастровий номер: 3222782601:01:007:0045; цільове призначення: «Для ведення особистого селянського господарства», які розташовані та знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 31.01.2025 року позовну заяву [PERSON] \~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.\~ Ухвалою суду від 17.06.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.08.2025 року, який відкладено на 18.09.2025 року. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Прокопенка М.С. надійшла заява про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити в повному обсязі, справу розглянути у його та позивача відсутність. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву до суду не подавав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі з 06.09.1980 року (а.с. 10). Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30.12.2024 року у справі №370/2413/24 шлюб між сторонами у справі розірвано (а.с. 19-21). У період перебування у шлюбі сторонами у справі набуто спільне майно, а саме: житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , який відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.05.2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.05.2006 року зареєстрований за відповідачем (а.с. 22, 27). Також у період перебування у шлюбі сторонами у справі набуто земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222782601:01:007:0046, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована в [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 513774 від 12.12.2005 року виданий на ім`я відповідача). Підставою видачі вказаного державного акту є рішення Колонщинської сільської ради від 21.06.2005 року № 153-17-IV (а.с. 29-30). Крім того, у період шлюбу сторонами набуто земельну ділянку площею 0,4080 га, кадастровий номер 3222782601:01:007:0045, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 513775 від 12.12.2005 року виданий на ім`я відповідача). Підставою видачі вказаного державного акту є рішення Колонщинської сільської ради від 21.06.2005 року № 153-17-IV (а.с. 32-33). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується також наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Засади шлюбу, а також правовідносини, які виникають із особистих немайнових та майнових прав та обов`язків подружжя, визначаються нормами СК України. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.\~61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.\~69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.\~70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Припинення права спільної сумісної власності здійснюється шляхом: 1) виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності; 2) поділу майна, що є у спільній сумісній власності. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки достовірно встановлено, що сторони під час перебування у шлюбі набули майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та яке підлягає поділу між ними у рівних частках. При цьому, суд зауважує, що відповідачем доказів на спростування вказаного не подано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 11\~470,35 грн, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved