Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

у червні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 27.08.2024р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 33275-08/2024 за умовами якого останній отримав грошові кошти на картковий рахунок. 27.11.2024р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27112024/2 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано за плату права вимоги до боржників, у тім числі і за кредитним договором з [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників №27112024/2 від 27.11.2024 до договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 050,00 грн., з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4\~650, 00 грн сума заборгованості за відсотками, 5\~400,00 грн сума заборгованості за штрафом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.11.2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 15 050,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою від 03.07.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 35). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 38-41,45,46), відповідач рекомендованим листом, який повернуто 01.08.2025 та 12.09.2025 з відміткою про відсутність за вказаною адресою(а.с.42,47,48). Представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4 на зв.). Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 27.08.2024 [PERSON] , ознайомившись на веб-сайті товариства https://starfin.com.ua з необхідною інформацією, уклав з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договір про надання фінансового кредиту № 33275-08/2024, за умовами якого позичальнику надано фінансовий кредит у розмірі 5\~000,00 грн, строком на 120 днів, дата погашення кредиту - 24.12.2024 (а.с.6-8). Згідно з п.п.1.4, 1.4.1 Договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки фіксована, денна процентна ставка складає 1,00% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору (а.с.6). Кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки №4149-49хх-хххх-7648 (а.с.6). Згідно з п.3.1 Договору за користуваня кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.6 на зв.). Також 27.08.2024 [PERSON] підписано електронним підписом «W0412» Графік платежів, в якому визначені розрахункові періоди, сума платежу за розрахунковий період, розмір відсотків, загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка, а також Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит(а.с.9,10-11). 27.11.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27112024/2, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників (а.с.12-13). Актом прийому-передачі\~Реєстру боржників\~позивачу переданий\~Реєстр боржників\~відповідно до\~умов договору\~факторингу №27112024/2\~від 27.11.2024,\~щопідтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.14). Як убачається з Реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024, до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 15\~050,00 грн (а.с.15). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №27112024/2 від 27.11.2024, заборгованість не погашена і станом на 30.04.2025 складає 15\~050,00 грн, з яких:\~5\~000,00\~грн \~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~4\~650,\~00\~грн \~сума заборгованості\~за відсотками,\~5\~400,00\~грн \~сума заборгованості\~за штрафом (а.с.16). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП»,укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 9 650.00 грн. з яких: 5 000,00 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 650,00 грн\~сума заборгованості за відсотками, та позов в цій частині задовольнити. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу у стягненні штрафу в сумі 5 400,00 грн потрібно відмовити. У відповідності з вимогами\~ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1 941,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial