Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою та просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавецм [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами та земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги № 9 від 12.02.2025 року та Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 029796. 10.11.2004 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Лелюхівської сільської ради 10.11.2004 року та зареєстрований за № 378, за яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося їй, [PERSON] , й вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. З метою оформлення спадкових прав вона звернулася до приватного нотаріуса Уманця М.В., однак їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з тим, що не підтверджено постійне проживання з матір`ю на день смерті останньої та нею пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Інших спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після смерті [PERSON] , крім заявника, немає. З матір`ю вона постійно проживала з 2000 року до дня її смерті за адресою [ADDRESS] , хоча і були зареєстровані за різними адресами. Мати хворіла, в зв`язку з чим потребувала постійного догляду, тому вона переїхала до неї, вона забезпечувала її всім необхідним, в тому числі ліками, харчуванням, несла всі витрати, пов`язані з побутом, оплатою комунальних послуг, а коли мати померла, здійснила її поховання, оплатила вартість ритуальних послуг. Тому просила у судовому порядку встановити факт постійного проживання її, [PERSON] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.05.2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 14.07.2025 року (а.с.31). Ухвалою суду від 14.07.2025 року витребувано докази (а.с.46). Заявниця [PERSON] в судовому засідання підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, додатково пояснивши, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 2000 року та по теперішній час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2000 року вона стала проживати за вказаною адресою разом з матір'ю [PERSON] , оскільки мати стала хворіти та вона її доглядала. У мати був сильний головний біль, мігрень, високий тиск, вона могла втрачати свідомість, тому вона не могла проживати одна. В 2007 році у мами стався інсульт, а в 2008 році вона померла. Протягом всього часу вони разом з матір'ю вели спільне господарство, тримали козу, курей, обробляли город, вона оплачувала комунальні послуги. Після її смерті вона своєчасно не звернулась до нотаріальної контори, оскільки думала що це не є необхідним, так як на її користь мати склала заповіт та вони разом проживали. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Заяву просила задовольнити. Представник заявника [PERSON] адвокат Кірнос Н.В. в судовому засідання підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 56). Надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 61). Суд,\~вислухавши пояснення\~у вступному\~слові заявника,\~представника заявника,\~допитавши свідків,\~дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що\~заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є дочкою [PERSON] (а.с. 6, 7-8, 9,10). [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). З копії заповіту від 10 листопада 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Лелюхівської сільської ради Новосанжасрького району Полтавської області Рибалко Л.Д. та зареєстрованого у реєстрі за № 378 (а.с.11-12), вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, а також те, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області №115 від 16.05.2025 року та виписки з погосоподарської книги №9 за період 2006-2010 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13,14) [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в будинку [ADDRESS] . На дату смерті в вказаному будинку [PERSON] була зареєстрована одна. А заявник [PERSON] , згідно з довідкою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області №46 від 12.02.2025 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області від 21.02.2025 року (а.с. 22) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , в зв'язку з пропуском 6-місячний строк для прийняття спадщини. А з відповіді приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області від 12.08.2025 року (а.с. 57), наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , згідно Алфавітної книги обліку спадкових справ, спадкова справа не заводилась. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).\~До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, провадження № 61-39308св18; від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц, провадження № 61-5777св20; від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, провадження № 61-6290св20; від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, провадження № 61-15380св20; від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19, провадження № 61-3620св21; від 19 квітня 2023 року у справі № 2-516/2007, провадження № 61-11834св22. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною першою\~статті 29 ЦК України\~визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення\~статті 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у\~статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20. У частині третій\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтовуючи подану заяву заявниця вказувала, що вона, починаючи з 2000 року проживала разом з матір`ю [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , яка хворіла та потребувала сторонньої допомоги, а також продовжує проживати в цьому будинку й на даний час. Так, згідно з довідкою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області №46 від 12.02.2025 року [PERSON] проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно з наданої копії медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 15.07.2003 року (а.с. 52), адресою місця проживання [PERSON] , зазначено: [ADDRESS] . Також згідно з копії медичної книжки №038757 [PERSON] , виданої Медичним центром «Нові Санжари» 16.07.2003 року, адресою її місця проживання також зазначено: [ADDRESS] (а.с. 63-66). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] з 2000 року проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за станом здоров`я не мала можливості сама за собою доглядати, тому [PERSON] нею опікувалась та доглядала її. Вони вели з нею спільне господарство, обробляли город. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заявником надано належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ,\~оскільки даний\~факт підтверджується\~письмовими доказами та показаннями свідків. Встановлення в судовому порядку факту проживання із спадкодавцем заявниці необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті. Враховуючи наведе, суд доходить висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та,

Outcome: approved