Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

І. Суть спору [PERSON] звернулася до Андрушівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 12.12.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області про, що зроблено актовий запис № 184. Від шлюбу спільних дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося. Кожен має протележні погляди на шлюб і сім`ю, сімейне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Зазначає, що проживають окремо та вважає, що збереження шлюбу не можливе. У зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, який був зареєстрований 12.12.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області про, що зроблено актовий запис № 184. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги в повному обсязі підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив про визнання позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Учасники скористалася таким правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 20.08.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.12.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області про, що зроблено актовий запис № 184 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Крім того, судом дослідженні копії паспорта та витягу про реєстрацію місця проживання сторін (а.с.4-7). V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. VI. Висновки суду Суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Так, як судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам сторін, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов переконання, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а, оскільки, шлюб між сторонами існує формально, то згідно із ст. 112 СК України наявні всі підстави для розірвання такого. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved