Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 39980-04/2024 від 30.04.2024 року у розмірі 15840 грн та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 30.04.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Стар файненс груп» укладено договір про надання фінансового кредиту № 39980-04/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачці фінансовий кредит в розмірі 3300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Приймаючи умови договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами правил надання коштів у кредит, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. ТОВ «Стар файненс груп» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну банківську картку відповідача. Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 15840 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3300 грн; заборгованість за відсотками 5940 грн; заборгованість за неустойкою 6600 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 29.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «СВЕА Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02.-26/24, у відповідності до умов якого, відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором № 39980-04/2024 від 30.04.2024 року, що укладений між ТОВ «Стар Файненс груп» та відповідачкою. Оскільки відповідачка відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. В статтях 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття З Закону України «Про електронну комерцію»). Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене вище, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2024 року між ТОВ «Стар Фінанс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 39980-04/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Приймаючи умови договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами правил надання коштів у кредит, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Відповідно до умов договору: сума кредиту 3300 грн; кредит надається строком на 120 днів; дата надання кредиту 30.04.2024 року; дата погашення кредиту 27.08.2024 року; денна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5353-05хх-хххх-5571 (а.с. 7-8). На виконання переддоговірних обов`язків 30.04.2024 року позичальника було ознайомлено з Графіком платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, в яких відображені основні умови платежів за кредитом та умови кредитування та які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та відповідають умовам договору (а.с. 9, 9 зв.-10). Вказаний Договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту укладені з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом направлення через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора та підписані одноразовим ідентифікатором «W1063». На підтвердження виконання умов договору про надання фінансового кредиту та надання ТОВ «Стар Файненс Груп» грошових коштів, позивачем надано лист сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 3426\--250328153818 від 28.03.2025 року. Відповідно до договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 ТОВ Універсальні платіжні рішення» прийнято платіж 30.04.2024 року на суму 3300,00 грн, маска карти [NUMBER] , призначення платежу: зарахування 3300 грн на карту [NUMBER] (а.с. 14 зв.). Позивачем в якості підтвердження отримання та користування відповідачкою кредитними коштами надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № 39980-04/2024 від 30.04.2024 року, в якому відображено надання кредиту, нарахування процентів та часткове погашення відповідачкою відсотків та нарахованих процентів і штрафу. Відповідно до зазначеного розрахунку, заборгованість відповідачки становить 15840 грн, яка складається з: тіло кредиту 3300 грн; прострочені відсотки 5940 грн; неустойка 6600 грн (а.с. 13-14). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 29.08.2024 року між ТОВ «СВЕА Фінанс» та ТОВ «Стар Фінанс Груп», було укладено Договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Фінанс Груп» відступає за плату ТОВ «СВЕА Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (а.с. 15-18). Згідно копії Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, до ТОВ «СВЕА Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 29376-07/2024. Розмір заборгованості складає 21750 грн, в тому числі: 5000 грн сума основного боргу за кредитом; 6750 грн сума заборгованості по відсотках; 10000 грн сума заборгованості по пені/штрафам. (а.с. 68, 69) Відповідно до платіжної інструкції № 9471 від 23.12.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на виконання умов договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 року, перерахував на рахунок ТОВ «Стар Фінанс Груп» грошові кошти в сумі 3418567,77 грн. (а.с. 70) Позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 39980-04/2024 від 30.04.2024 року складає 15840 грн, з яких: 3300 грн заборгованість за тілом кредиту; 5940 грн заборгованість за відсотками; 6600 грн заборгованість за неустойкою. Проте суд не погоджується з нарахуванням позивачем суми заборгованості за неустойкою у розмірі 6600 грн. Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України\~та\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. За таких обставин, суд вважає, що неустойка нарахована за невиконання/неналежне виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором № 39980-04/2024 від 30.04.2024 року у розмірі 6600 грн підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Проте, враховуючи той факт, що відповідач не повертає кредит та нараховані проценти, а тому суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту в частині стягнення заборгованості у розмірі 9240 грн, з яких: 3300 грн заборгованість за тілом кредиту; 5940 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 1308 від 08.04.2025 року (а.с. 6), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн 40 к., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідачки підлягає стягненню сума судового збору, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1413 грн 07 к. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 9240 грн 54 к. х 2422 грн 40 к./15840 грн). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial