Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Заочним рішенням Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (після перейменування «СВЕА ФІНАНС»), треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню задоволені. Зокрема, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2144 від 16.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (після перейменування «СВЕА ФІНАНС») заборгованості в розмірі 21939,98 грн. Також, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» на користь позивачки судовий збір в загальному розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн. 44 коп. В порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України 02.09. 2025 року до суду надійшла заява представника позивачки адвоката Чернишової О.Ю. про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони, а у зв`язку із цим, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно дост.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо судомне вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Необхідності у виклику сторін суд не вбачає. Під час судового провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (після перейменування «СВЕА ФІНАНС»), треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню, позивачка понесла витрати, які були пов`язані із наданням їй правничої допомоги адвокатом Чернишовою О.Ю., та які позивачка по справі очікувала понести та про що, зазначено у позовній заяві, докази про що будуть надані відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тобто, позивачка може вимагати відшкодування своїх витрат, наприклад, на правову допомогу, які були понесені внаслідок звернення до суду: оплата адвокатові за складання позовної заяви, складання заяви про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, у своїй заяві представник позивачки Чернишова О.Ю., зазначила, що також підтверджується доданими до неї документами, що між нею та позивачкою було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2025 року, б/н. Розмір гонорару визначається вказаним Договором та Додатком №1 до нього, Актом виконаних робіт від 29.08.2025 року. Вказаний акт містить детальний опис наданих послуг всього на суму 5000,00, яка на день подання даної заяви клієнтом ще не сплачена. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом в у своїх наступних постановах, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, оскільки позивачка згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довела судові надання їй адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у відповідній сумі, суд дійшов висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На думку суду, розмір таких витрат є співмірним із заявленими вимогами, відповідає складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботою, адже сума, яку стягнуто з позивачки за виконавчим написом значно перевищує розмір правничої допомоги. З огляду на встановлені обставини, суд вважає за необхідне постановити у даній цивільній справі додаткову ухвалу та вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved