Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

28 липня 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики № 76399124 від 21.12.2023 року у розмірі 30 892,73 гривень, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 21 грудня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 76399124 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі і заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в мережі інтернет, що перебуває за адресою https://mycredit.ua/, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір № 76399124 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті. 21 грудня 2023 року відповідач після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і мають технічну можливість відмовитись від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор 4WCN5cvxfU, який було відповідачем 21.12.2023 року введено/відправлено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах визначених офертою. Таким чином, 21.12 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] яку він вказав при оформленні позики, в сумі 9 000,00 грн. 22.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а новий кредитор ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідач порушив умови договору № 76399124 від 21.12.2023 року і станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 76399124 від 21.12.2023 року становить 30 892,73 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 30 892, 73 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 29 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2025 року в зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленого відповідача розгляд справи було відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує щодо можливого розгляду справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. 19 серпня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (та докази направлення такої відповідачу) в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме про відмову від відшкодування витрат на правничу допомогу. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30 892, 73 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився. Відповідач повідомлявся на адресу, яка вказана у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 76399124 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями за наступних обставинах. Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті в мережі інтернет, що перебуває за адресою https://mycredit.ua/, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір № 76399124 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і вертифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи. Таким чином особу, що вчинила дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (особистому кабінеті на сайті https://mycredit.ua/),було встановлено, як [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 21.12.2023 року відповідач після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і мають технічну можливість відмовитись від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор 4WCN5cvxfU, який було відповідачем 21.12.2023 року введено/відправлено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах визначених офертою. Таким чином, 21.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] яку він вказав при оформленні позики. Згідно п. 2 п.п.2.1, п.п. 2.2., п.п. 2.3. договору № 76399124 сума позики 9 000, 00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 2,5 %, знижена процентна ставка 0,875%. Відповідно до п. 4 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту. Відповідач здійснював часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за договором № 76399124 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за договором позики, останній платіж відповідачем було здійснено 19.01.2024 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Із зазначено суд дійшов до висновку, що наданими доказами доведено, що 21 грудня 2023 року був укладений Договір позики № 76399124 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Свеа Фінанс» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 22.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а новий кредитор ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 01.02.-14/24 від 22 травня 2024 року під порядковим номером 3523 зазначено номер кредитного договору 76399124 від 21.12.2023 року, ПІП боржника - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , кількість днів прострочення виконання договірних зобов`язань - 120, загальна сума заборгованості - 30 892, 73 грн., сума заборгованості за тілом 8 685,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування 22 207, 73 грн. Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював. Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 76399124 від 21.12.2023 року. Отже, як вбачається із наведеного між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Щодо наведеного позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір № 76399124 був укладений 21 грудня 2023 року терміном на 30 днів, тобто, до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний кредитний договір. Так, відповідно до положень Закону № 3498-ХІ до 22 квітня 2024 року включно максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати 2,5 %, а до 20 серпня 2024 року включно - не повинен перевищувати 1,5 %. Як вбачається із Договору № 76399124 від 21 грудня 2023 року, а саме п. 2,3. передбачена процентна ставка - 2,5 % в день. Відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, розрахунок заборгованості за відсотками розраховано за період з 21.12.2023 року по 23.01.2024 року включно із розрахунку 0,875 % (знижена процентна ставка в день), з 24.01.2024 року по 22.04.2024 року включно з розрахунку 2,5% (відповідно до п. 4 Договору), що відповідає Закону України «Про споживче кредитування», зокрема п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», та не перевищує процентні ставки, які визначені зазначеним Законом. Отже, відсоткова ставка встановлена договором відповідає умовам чинного законодавства. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 30 892 грн. 73 коп. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки даний позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. судового збору, сплаченого при подачі даного позову. На підставі викладеного вище, враховуючи положення ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», ст. 526,527,629,1054 ЦК України,

Outcome: approved