Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

17 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкторсько-виробниче підприємство «АРЕЙ» (далі - ТОВ «КВП «АРЕЙ») про скасування наказу, поновлення на роботі, визнання трудових відносин припиненими, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, у якому просить: - скасувати наказ ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 13 вересня 2024 року №192/к/тр про звільнення [PERSON] ; - поновити [PERSON] на посаді заступника начальника відділу постачання ТОВ «КВП «АРЕЙ», а за відсутності цієї посади в штатному розписі на іншій посаді, що є рівнозначною посаді заступника начальника відділу постачання ТОВ «КВП «АРЕЙ», на період з 14 вересня 2024 року до 19 вересня 2024 року включно; - визнати припиненими трудові відносини між позивачем та відповідачем з 20 вересня 2024 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з посади заступника начальника відділу постачання ТОВ «КВП «АРЕЙ» за частиною 1 статті 38 КЗпП України з 19 вересня 2024 року; - стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2024 року до 19 вересня 2024 року в сумі 9 602,24 грн; - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01 вересня 2024 року до 13 вересня 2024 року; - стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за дні невикористаної відпустки; - стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 13 вересня 2024 року до 11 жовтня 2024 року в сумі 48 011,20 грн та з 12 жовтня 2024 року до дня прийняття рішення, але не більше ніж за 6 місяців; - стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. Також позивач просить покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Позов мотивовано тим, що 19 червня 2023 року позивача прийнято на роботу до ТОВ «КВП «АРЕЙ» а в жовтні 2023 року переведено на посаду заступника начальника відділу постачання ТОВ «КВП «АРЕЙ». 05 вересня 2024 року позивач подав заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України 19 вересня 2024 року. Причиною звільнення було неодноразове приниження позивача керівництвом підприємства при інших співробітників, вимагання коштів та затримка виплати заробітної плати. Разом з цим, позивач вказує, що відповідач отримавши заяву позивача про звільнення повідомив останнього про відсторонення від посади та проведення службового розслідування. 13 вересня 2024 року [PERSON] отримав обхідний лист і після його заповнення позивачу було повідомлено про його звільнення не за власним бажанням, а у зв`язку із втратою довіри, без надання будь-яких документів та матеріалів, без витребування пояснень. Позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що за весь час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягався, така підстава звільнення є незаконною та необґрунтованою. Остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено не було і не надано копії наказу про звільнення. Востаннє позивач отримував заробітну плату 22 серпня 2024 року. За період роботи позивач жодного разу не перебував у відпустці, а тому при звільненні мав право на отримання відповідної компенсації. 16 вересня 2024 року відповідач змінив підставу звільненні позивача на пункт 3 статті 40 КЗпП України. За час роботи на позивача не накладалось жодних дисциплінарних стягнень, а тому звільнення за пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України є незаконним. Позивач належним чином виконував свої трудові обов`язки, про що свідчить систематична виплата відповідачем премій, розмір якої перед звільненням збільшився. З огляду на поведінку відповідача, позивач не має наміру поновлюватись на роботі, а лише бажає змінити підставу звільнення та дату припинення трудових відносин. Також зазначає, що протиправні дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди, що пов`язано з несвоєчасною виплатою заробітної плати, не проведенням остаточно розрахунку при звільненні, з незаконним звільненням на підставі статті, яка принижує честь та гідність позивача та ставить під сумнів його компетенцію і особисті якості. Поведінка відповідача погіршила матеріальний стан позивача та призвела до необхідності шукати додаткові зусилля для організації свого життя. Незаконні підстави звільнення позивача призвели до виникнення складнощів при пошуку нової роботи, а невиплата заробітної плати змусила позивача шукати додаткові джерела доходів. Незаконні дії відповідача призвели до душевних страждань, погіршення фізичного та духовного стану, надмірних психоемоційних навантажень. Дніпровський районний суд міста Києва ухвалою від 23 жовтня 2024 року позовну заяву залишив без руху. Дніпровський районний суд міста Києва ухвалою від 25 жовтня 2024 року відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснив учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Дніпровський районний суд ухвалою від 07 листопада 2024 року частково задовольнив клопотання сторони позивача про витребування доказів. 28 листопада 2024 року від представника ТОВ «КВП «АРЕЙ» адвоката Довганич О. О до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних в повному обсязі. Відповідно до інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, ТОВ «КВП «АРЕЙ» має зареєстрований кабінет ЄСІТС, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених ЦПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, що застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат, про що повідомив представник позивача. Відзив мотивовано тим, що ТОВ «КВП «АРЕЙ» що укладаючи трудовий договір [PERSON] брав на себе зобов`язання виконувати трудові завдання та обов`язки відповідно до посади зазначеної в наказах про прийняття та переведення, визначеній Національним класифікатором України «Класифікатор професій ДК003:2010», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327 за кодом 1226.2 на визначених розділом 1 пункту 46 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року №336 «Про затвердження Випуску 1 «Професії працівників, що є загальним для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників». 25 березня 2024 року ТОВ «КВП «АРЕЙ» отримав державне замовлення на виконання якого було виділено грошові кошти з державного бюджету. Вказує, що 26 березня 2024 року позивач був проінформований про необхідність оптимізації витрат при виконанні державного замовлення, важливо було врахувати залишки комплектуючих на складі під час планування нових закупівель. Керівництвом товариства неодноразово підкреслювалась важливість чіткого відображення порядку оплати в договорах з постачальниками, включаючи часткове фінансування в два етапи: попередню оплату та остаточний розрахунок, оскільки виконання замовлень здійснювалось поетапно. Акцентувалась увага на необхідність візування договорів юрисконсультом для уникнення правових ризиків. Зазначає, що 19 липня 2024 року позивача було поінформовано про зміст наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору від 25 березня 2024 року №143-1160. Однак, відповідач відмовився поставити свій підпис про ознайомлення з даним наказом, про що було складено відповідний акт. Ігнорування відповідачем зазначених у наказі вимог призвело до значних незапланованих втрат підприємства. З метою стабілізації фінансового стану та запобігання фінансовому ризику підприємства, в серпні 2024 року позивачу було доведено до відома необхідність розтемінування/відтермінування розрахунків з постачальниками. 05 серпня 2024 року з метою перевірки виконання наказу №1907-24/01 від 19 липня 2024 року створено комісію про проведення службової перевірки та оцінки діяльності відділу постачання і врахування залишків товарно-матеріальних цінностей, правильності обліку та використання товарно-матеріальних цінностей. Комісією було виявлено порушення щодо обліку та контролю матеріально-товарних цінностей, які призвели до надмірних витрат товариства на виконання держаного замовлення, а також дисбалансу фінансового стану товариства. У зв`язку з наведеним відповідачу було запропоновано надати письмові пояснення. Відповідач відмовився від надання пояснень, про що було складено відповідний акт від 09 серпня 2024 року. В результаті службової перевірки було виявлено наявність товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1167829,31 грн, які були необхідні для виконання державного замовлення, але не були використані, що призвело до закупівлі аналогічних товарів та необґрунтованих витрат підприємства. Зазначене вказує на невиконання позивачем своїх трудових обов`язків по забезпеченню контролю за станом запасів матеріалів у комплектуючих виробів, оперативним регулюванням виробничих запасів на підприємстві, додержанням лімітів на відпускання матеріальних ресурсів, і їх втрачанням у підрозділах підприємства за прямим призначенням, здійсненню керівництва розробленням і упровадженням заходів щодо підвищення ефективності використання матеріальних ресурсів, зниження витрат, що є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 09 серпня 2024 року відповідачем було винесено наказ №2/к/тм про оголошення догани, в тому числі позивачу. Позивач відмовився отримати наказ та ознайомитись з ним під підпис, про що було складено відповідний акт від 09 серпня 2024 року. 03 вересня 2024 року на підставі наказу відповідача №0309-24/01 у зв`язку з погіршенням фінансового становища товариства знову було розпочато службову перевірку щодо оцінки діяльності відділу постачання. Ураховуючи факти невиконання позивачем своїх трудових обов`язків на розпоряджень керівництва підприємства наказом №187/к/тр від 05 вересня 2024 року позивача було відсторонено від роботи на час здійснення перевірки фактів викладених в Акті службової перевірки №0808-24/01 від 08 серпня 2024 року. Позивач відмовився отримувати вказаний наказ та ознайомлюватись із ним, по що було складено відповідний акт від 05 вересня 2024 року. Відповідач вказує, що розуміючи подальші правові наслідки для себе, позивач 05 вересня 2024 року подав заяву про звільнення за власним бажанням 19 вересня 2024 року. 06 вересня 2024 року розпорядженням №0609-24/01 позивача було зобов`язано передати справи менеджеру з відділу постачання. Згідно Акту про результати службової перевірки від 11 вересня 2024 року встановлено порушення відділом постачання вибору постачальників, що призвело до укладення договорів постачання за завищеними цінами, невиконання наказу №1907-24/01 від 19 липня 2024 року та невиконання умов договору державного замовлення. Позивач надав свої пояснення, але вони не містять пояснень щодо виявлених порушень з приводу здійснення закупівель по значно завищеним цінам за кошти державного бюджету. В результаті службової перевірки було встановлено невиконання позивачем своїх трудових обов`язків з підбору постачальників, здійснення закупівель на вигідних для товариства умовах, забезпечення підготовки в узгодженні умов і укладанні договорів поставок з матеріально-технічного забезпечення підприємства, позивач не виявив, що залучені ним постачальники значно завищили ціни від середньоринкових, не організував вивчення оперативної маркетингової інформації з метою виявлення можливості придбання матеріально-технічних ресурсів відповідної якості за нижчими цінами, що було підставою для притягнення його до відповідальності, а попереднє дисциплінарне стягнення у вигляді догани не дало позитивних наслідків. 13 вересня 2024 року на підставі наказу №192/к/тр від 13 вересня 2024 року позивача звільнено за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України у зв`язку з невиконанням вимог пунктів 1, 2 наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилання контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року щодо вибору постачальників для закупівлі комплектуючих та матеріалів по більш конкурентній ціні і якості, що призвело до закупівлі підприємством матеріалів та комплектуючих по необґрунтовано високим цінам, а саме меблевих скринь, фарбування комплектуючих виробів, шасі та криши, що спричинило збитки підприємству. Зазначеним наказом зобов`язано бухгалтерію провести розрахунок з позивачем у день звільнення та виплатити компенсацію за 30 календарних днів невикористаної відпустки. Указаний наказ позивач відмовився отримувати та ознайомлюватись із ним шляхом проставлення власного підпису про що був складений відповідний акт від 13 вересня 2024 року. Стосовно посилань позивача на невиплату заробітної плати та компенсації за дні невикористаної відпустки, відповідач вказує, що всі нарахування сплачені і заборгованість перед позивачем відсутня. Невиплата нарахованих виплат у день звільнення позивача спричинена не з вини відповідача, а з вини позивача, який відмовився від отримання наказу про звільнення та розрахунку належних йому сум до виплати, чим не узгоджував дану виплату та зазначав про наявність спору щодо розміру нарахованих виплат і вказував на своє незгоду щодо даних виплат. Позовна вимога про стягнення моральної шкоди не обґрунтована, наявність такої шкоди не доведена. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку у сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 16 червня 2023 року №44-к, [PERSON] прийнято на посаду начальника відділу постачання з 19 червня 2023 року (а. с. 92). Згідно наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 13.10.2023 року №136/к/тр, позивач був переведений на посаду заступника начальника відділу постачання з 16 жовтня 2023 року (а. с. 94). За змістом наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилення контрою використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року»: «З метою своєчасного виконання умов договору №143-1160 від 25 березня .2024 року, цільового використання бюджетних коштів та формування фактично понесених витрат на виготовлення комплексу важкого ударного гексокоптера (назва вказана), - наказую: 1. На [PERSON] , начальника відділу постачання та [PERSON] , заступника начальника відділу постачання покласти персональну відповідальність за наявність конкуретних пропозицій від різних постачальників. 2. Доручити [PERSON] , начальнику відділу постачання та [PERSON] , заступнику начальника відділу постачання на підставі проведеного аналізу ринкових пропозицій, здійснювати вибір постачальників за більш вигідними умовами з урахуванням співвідношення вартості та якості матеріалів і комплектуючих. 3. [PERSON] начальнику відділу постачання та [PERSON] , заступнику начальника відділу постачання здійснювати закупівлю комплектуючих та матеріалів для здійснення замовлення згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року в обов`язковому порядку враховуючи залишки у відділі складського господарства. 4. [PERSON] , начальнику відділу складського господарства до 20 липня 2024 року надати до відділу постачання інформацію про залишки у відділі складського господарства комплектуючих та матеріалів. 5. Довести та ознайомити з цим наказом вище зазначених працівників.» (а. с. 113). Згідно Акту про відмову від ознайомлення з наказом від 19 липня 2024 року «Про відмову [PERSON] ознайомитись з наказом від 19 липня 2024 р. №1907-24/01»: Нами, головним бухгалтером [PERSON] , менеджером з продажів [PERSON] , менеджером з персоналу відділу по роботі з персоналом [PERSON] , складено цей акт про те, що 19 липня 2024 року [PERSON] , заступник начальника відділу постачання, відмовився ознайомитись з наказом №1907-24/01 від 19 липня 2024 року «Про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024» та підпис про ознайомлення ставити не буде» (а. с. 114). Наказом ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 05 серпня 2024 року №0508-24/01 створено комісію для проведення службової перевірки відділу постачання. Наказано комісії провести службову перевірку діяльності відділу постачання, яка охоплює: аналіз залишків товарно-матеріальних цінностей, які можуть бути використані для виконання державного замовлення; перевірити врахування залишків товарно-матеріальних цінностей при прийнятті рішення щодо закупівлі комплектуючих в рамках державного замовлення; щодо використання фінансових ресурсів, витрачених на закупівлю товарів, робіт і послуг відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року для виконання державного замовлення. Термін проведення перевірки до 08 серпня 2024 року. Вимоги до перевірки: проаналізувати документи, що підтверджують витрати фінансових ресурсів на виконання державного замовлення відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року; виявити можливі порушення або недоліки в процедурі закупівлі; визначити, як відділ постачання враховує залишки товарно-матеріальних цінностей при прийнятті рішень щодо закупівлі комплектуючих у рамках державного замовлення; використання коштів виключно в межах державного замовлення, відповідно до витрат, зазначених у калькуляції та комплектації; встановити фактично понесені витрати на виконання державного замовлення відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року; комісії підготувати акт про результати службової перевірки до 08 серпня 2024 року (а. с. 144). За змістом Акту про результати службової перевірки №0808-24/01 від 08 серпня 2024 року: Комісія створена на підставі наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №0508-24/01 від 05 серпня 2024 року «Про проведення службової перевірки» щодо оцінки діяльності відділу постачання та врахування залишків товарно-матеріальних цінностей, а також перевірки правильності обліку та використання товарно-матеріальних цінностей, за результатами перевірки встановлено наступне: 1. Аналіз залишків товарно-матеріальних цінностей: Виявлено, що на основному складі є залишки матеріалів на загальну суму 1 167 829,31 грн, які б могли бути використані для виконання державного замовлення. Однак, зазначені залишки матеріалів не були враховані при плануванні нових закупівель. Інформація відображається в службовій записці відділу складського господарства. 2. Врахування залишків при закупівлі: Виявлено, що відділ постачання не систематизував інформацію про наявні залишки товарно-матеріальних цінностей, що призвело до надмірних закупівель. 3. Виявлені порушення відділу постачання: Необхідно відзначити, що відділ постачання не виконав ряд вимог, передбачених внутрішніми регламентами, які встановлюють та регулюють порядок діяльності підприємства щодо обліку та контролю за товарно матеріальними цінностями, а саме: п. 3-4 наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №2503-24/02 від 25 березня 2024 року про початок виконання замовлення згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року; встановлено, що відділ постачання не виконав поставлені задачі, зафіксовані в протоколі оперативної наради від 19 липня 2024 року, що свідчить про порушення внутрішнього регламенту підприємства; п. 1-3 наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №1907-24/01 від 19 липня 2024 року про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року. 4. Рекомендації: начальнику відділу постачання [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень у термін до 15 год. 09 серпня 2024 року; заступнику начальника відділу постачання [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень у термін до 15 год. 09 серпня 2024 року. Додаток: Службова записка щодо залишків матеріалів на Основному складі; 2. Копія наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №2503-24/02 від 25 березня 2024 року; 3. Копія наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №1907-24/01 від 19 липня 2024 року; 4. Акт про відмову надання письмових пояснень начальника відділу постачання [PERSON] ; 5. Акт про відмову надання письмових пояснень заступника начальника відділу постачання [PERSON] (а. с. 74). Згідно Акту про відмову надати письмові пояснення від 08 серпня 2024 року №0808-24/01 «Про відмову [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень»: Нами, головним бухгалтером [PERSON] , начальником відділу по роботі з персоналу [PERSON] , менеджером з персоналу відділу по роботі з персоналом [PERSON] , складено цей акт про те, що 08 серпня 2024 року [PERSON] , заступник начальника відділу постачання, відмовився надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень про результати службової перевірки (а. с. 75). Згідно Акту про відмову надати письмові пояснення щодо невиконання наказу від 19.07.2024 р. №1907-24/01 від 09.08.2024 р. «Про відмову [PERSON] надати письмові пояснення щодо невиконання пункт 2, 3 наказу №1907-24/01 від 09 серпня 2024 року»: Нами, головним бухгалтером [PERSON] , менеджером з продажів [PERSON] , менеджером з персоналу відділу по роботі з персоналом [PERSON] , складено цей акт про те, що 09 серпня 2024 року [PERSON] , заступник начальника відділу постачання, відмовився надати письмові пояснення щодо невиконання наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року» (а. с. 115). За змістом наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 09 серпня 2024 року №2/к/тм «Про оголошення догани [PERSON] , [PERSON] »: У зв`язку з невиконанням вимог внутрішніх регламентів, а саме: пункт 3 наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024» щодо необхідності здійснювати закупівлю та виконання замовлення, що понесло за собою значні фінансові збитки підприємству, - оголосити догану: 1. [PERSON] , начальнику відділу постачання, за невиконання та неналежне виконання трудових обов`язків, що виражено в закупівлі матеріалів та комплектуючих без врахування залишків у відділі складського господарства, що призвело до необґрунтованого збільшення обсягів закупівлі матеріалів і комплектуючих та завдало збитків підприємству. 2. [PERSON] , заступнику начальника відділу постачання, за невиконання та неналежне виконання трудових обов`язків, що виражено в закупівлі матеріалів та комплектуючих без врахування залишків у відділі складського господарства, що призвело до необґрунтованого збільшення обсягів закупівлі матеріалів і комплектуючих та завдало збитків підприємству. Підстава: Наказ від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року»; Акти від 19 липня 2024 року «Про відмову ознайомитись з наказом» [PERSON] та [PERSON] ; Наказ від 05 серпня 2024 року №0508-24/01 «Про проведення службової перевірки»; Акт про результати службової перевірки від 08 серпня 2024 року №0808-24/01; Акти про відмову [PERSON] та [PERSON] надати письмові пояснення причин невиконання вищевказаного наказу від 09 серпня 2024 року (а. с. 116). Згідно Акту про відмову від ознайомлення з наказом від 09 серпня 2024 року «Про відмову [PERSON] ознайомитись з наказом від 09 серпня 2024 року №2/к/тм»: Нами, офіс-адміністратором [PERSON] , менеджером з продажів [PERSON] , менеджером з персоналу відділу по роботі з персоналом [PERSON] , складено цей акт про те, що 09 серпня 2024 року [PERSON] , заступник начальника відділу постачання, відмовився ознайомитись з наказом №2/к/тм від 09 серпня 2024 року «Про оголошення догани» та підпис про ознайомлення ставити не буде (а. с. 117). Наказом ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 03 вересня 2024 року №0309-24/1 створено комісію для проведення службової перевірки відділу постачання та наказано комісії провести службову перевірку діяльності відділу постачання, яка охоплює: визначення критеріїв для відбору постачальників з урахуванням вигідних умов, співвідношення ціни, вартості, якості матеріалів і комплектуючих в рамках виконання державного замовлення відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року; вивчити документацію, що стосується укладення договорів; аналіз взаємодії з постачальниками та їх виконання умов. Термін проведення перевірки до 11 вересня 2024 року. Вимоги до перевірки: оцінити вибір постачальників щодо доцільності умов та співвідношення ціни й якості; проаналізувати документи, що підтверджують цільове використання фінансових ресурсів підприємства; виявити можливі порушення або недоліки в процедурі закупівлі; використання коштів виключно в межах державного замовлення, відповідно до витрат, зазначених в калькуляції та комплектації; встановити фактично понесені витрати на виконання державного замовлення відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року. Комісії підготувати акт про результати службової перевірки до 11 вересня 2024 року. (а. с. 145). Наказом ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 05 вересня 2024 року №187/к/тр «Про відсторонення від виконання обов`язків працівників», на час проведення внутрішньої перевірки належного виконання своїх службових обов`язків співробітниками відділу постачання, відсторонено з 05 вересня 2024 року від виконання своїх обов`язків начальника відділу постачання [PERSON] та заступника начальника відділу постачання [PERSON] (а. с. 118). Згідно Акту про відмову від ознайомлення з наказом від 05 вересня 2024 року «Про відмову [PERSON] ознайомитись з наказом від 05 вересня 2024 року №187/к/тр»: Нами, начальником відділу по роботі з персоналом [PERSON] , юрисконсультом Ганною Виноградовою, менеджером з персоналу відділу по роботі з персоналом [PERSON] , складено цей акт про те, що 05 вересня 2024 року [PERSON] , заступник начальника відділу постачання, відмовився ознайомитись з наказом №187к/тр від 05 вересня 2024 року «Про відсторонення від виконання обов`язків працівників» та підпис про ознайомлення ставити не буде (а.с. 119). Убачається, що 05 вересня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив звільнити його за власним бажанням, згідно статтею 38 КЗпП України 19 вересня 2024 року (а. с. 95). Розпорядженням ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 06 вересня 2024 року №0609-24/01, з метою забезпечення безперебійної роботи відділу постачання та на виконання наказу від 05 вересня 2024 року №187/к/тр «Про відсторонення від виконання обов`язків працівників» зобов`язано здійснити передачу справ належним чином від начальника відділу постачання [PERSON] та заступника начальника відділу постачання [PERSON] менеджеру з постачання відділу постачання [PERSON] , а останньому прийняти справи. Скласти акти прийому-передачі справ. Процес постачання продукції доручити менеджеру з постачання відділу постачання [PERSON] . Довести та ознайомити з цим розпорядженням зазначених працівників (а.с. 120). За змістом Акту про результати службової перевірки №1109-24/01 від 11 вересня 2024 року: Комісія створена на підставі наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №0309-24/01 від 03 вересня 2024 року «Про проведення службової перевірки» щодо оцінки діяльності відділу постачання відносно вибору постачальників з урахуванням вигідних умов: 1. У рамках проведення службової перевірки діяльності відділу постачання, комісія виконала наступні завдання: визначила критерії для вибору постачальників; вивчила документацію, що стосується укладання договорів; проаналізувала взаємодію з постачальниками та виконання ними умов. 2. Аналіз документів: Договір підряду №50 від 12 вересня 2023 року - підрядник ФОП [PERSON] ; Договір №16 від 08 липня 2024 року - виконавець ФОП [PERSON] ; Комерційна пропозиція - ФОП [PERSON] ; Акти виконаних робіт, видаткові накладні; Специфікація на виготовлення меблевих скринь - ТОВ «Ложемент Україна»; Службова записка юрисконсульта Ганни Виноградової. 3. Виявлені порушення відділу постачання: Під час перевірки було виявлено порушення щодо вибору постачальників: Постачальник ФОП [PERSON] - завищення ціни на виконання робіт у порівнянні з ринковими, що свідчить про неналежне виконання умов договору або можливі зловживання; Постачальник ФОП [PERSON] - завищення ціни на виконання робіт у порівнянні з ринковими, що свідчить про неналежне виконання умов договору або можливі зловживання; Відсутність обґрунтувань для обраних цін постачальників; Використання коштів здійснювалося без дотримання принципу співвідношення ціни та якості, що суперечить основним нормам ефективного управління ресурсами, що призвело до нераціонального використання фінансових ресурсів та зниження загальної якості виконаних робіт чи наданих послуг; Договір підряду №50 від 12 вересня 2023 року з ФОП [PERSON] не проходив погодження юрисконсультом; Встановлено, що відділ постачання не виконав поставлені задачі, зафіксовані в протоколі оперативної наради від 19 липня 2024 року, 09 серпня 2024 року, 29 серпня 2024 року, що свідчить про порушення внутрішнього регламенту підприємства; п. 1-3 Наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №1907-24/01 від 19 липня 2024 року про посилання контролю використання коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року. Ці порушення свідчать про недотримання вимог до вибору постачальників, що негативно впливає на ефективність використанні фінансових ресурсів підприємства в рамках виконання державного замовлення відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року. 4. Рекомендації: начальнику відділу постачання [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень у термін до 17 год. 11 вересня 2024 року; заступнику начальника відділу постачання [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень у термін до 17 год. 11 вересня 2024 року. Виявлені порушення негативно впливають на ефективність використання фінансових ресурсів підприємства в рамках виконання державного замовлення. На момент складання акту про результати службової перевірки начальник відділу постачання [PERSON] відмовився надавати письмові пояснення щодо виявлених порушень, про що комісією було складено відповідний акт, який додається. На момент складання акту про результати службової перевірки заступник начальника відділу постачання [PERSON] письмові пояснення надав. Додаток: Копія службової записки щодо погодження проектів договорів з контрагентами ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] ; 2. Копія договору підряду №50 від 12 вересня 2023 року з додатками; 3. Копія договору №16 від 08 липня 2024 року з додатками; Специфікація на вироблення меблевих скринь - ТОВ «Ложемент Україна»; 5. Копія наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №2503-24/02 від 25 березня 2024 року; 6. Пояснення заступника начальника відділу постачання [PERSON] ; 7. Акт про відмову надання пояснень начальника відділу з постачання [PERSON] (а. с. 76-77). За змістом пояснень позивача на адресу директора ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 11 вересня 2024 року: «Роз`єми АМАSS ХТ90 Аnti-Spark» протиіскровий LХТ903, були замовлені в штуках та закуплені в повному обсязі. Питаннями складання специфікації ми не займаємось. Також зі складу не було зворотного зв`язку щодо інформації про видачу даних роз`ємів на виробництво у два рази більше ніж закуплялось. Роз`єми SР1310 SР1312 waterproof connector Sp136pin IP68 connector plug and socket були закуплені у кількості 150 одиниць. Далі після перерахунку 1-й одиниці борту замовлення №50 (інвентаризація), головним технологом [PERSON] були внесені зміни до специфікації замовлення №50. Згідно цих змін була призупинена закупівля даних роз`ємів, так як кінцеві партії були під питанням по використанню цих роз`ємів. Дані питання вирішуються протягом однієї - двох діб. Якщо потрібно терміново, протягом кількох годин (а. с. 78). Згідно наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 13 вересня 2024 року №192/к/тр «Про звільнення [PERSON] »: «В зв`язку з невиконанням вимог пунктів 1, 2 наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилання контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року» щодо вибору постачальників для закупівлі комплектуючих та матеріалів по більш конкуретній ціні і якості, що призвело до закупівлі підприємством по необґрунтовано високим цінам, а саме меблевих скринь, фарбування комплектуючих виробів, шасі та кришки, що спричинило завдання значних збитків підприємству, - звільнити: [PERSON] , заступника начальника відділу постачання, 13 вересня 2024 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України. Бухгалтерії підприємства провести розрахунок [PERSON] у день звільнення та виплатити компенсацію за 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи 19 червня 2023 року - 31 грудня 2023 року - 13 календарних днів та за період роботи 01 січня 2024 року - 13 вересня 2024 року - 17 календарних дні. Підстава: Наказ від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилання контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року»; Акти від 19 липня 2024 року «Про відмову ознайомитися з наказом» [PERSON] ; Наказ від 09 серпня 2024 року №2/к/тм «Про оголошення догани [PERSON] »; Наказ від 05 вересня 2024 року №1876/к/тр «Про відсторонення від виконання обов`язків працівників»; Наказ від 12 вересня 2024 року №3/к/тм «Про оголошення догани [PERSON] » (а. с. 96). Згідно Акту про відмову від ознайомлення з наказом та відмову підписати особову картку працівника (Типова форма П-2) від 13 вересня 2024 року «Про відмову [PERSON] ознайомитись з наказом від 13 вересня 2024 року №192/к/тр та відмову підписати особову картку працівника (Типова форма П-2)»: Нами, начальником відділу по роботі з персоналом [PERSON] , офіс-адміністратором [PERSON] , менеджером з персоналу відділу по роботі з персоналом [PERSON] , складено цей акт про те, що 13 вересня 2024 року [PERSON] , заступник начальника відділу постачання, відмовився ознайомитись з наказом №192к/тр від 13 вересня 2024 року «Про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин його обов`язків» та підпис про ознайомлення ставити не буде. Також, відмовився підписувати особову картку працівника (Типова форма П-2) (а. с. 121). У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Щодо вимог про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, визнання припиненими трудові відносини та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Статтею 3 КЗпП України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно статтей 221, 232 КЗпП України, трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) місцевими загальними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і роботодавцем, застосовується незалежно від форми трудового договору. Безпосередньо в місцевих загальних судах розглядаються трудові спори за заявами: 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Положеннями статті 5-1 КЗпП України передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається (ст. 22 КЗпП України). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП України). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Пунктом 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Стаття 139 КЗпП України визначає, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників (ст. 140 КЗпП України). За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (ст. 147 ЦПК України). Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст. 147-1 КЗпП України). Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України). До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). За змістом ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Для припинення трудових правовідносин з кожної конкретної підстави існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов`язаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним. Із підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково. У пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 742/4121/18 (провадження № 61-15025св20), від 20 липня 2022 року у справі № 724/1592/21 (провадження № 61-4383св22) тощо. Тобто при звільненні працівника на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП слід враховувати, що працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чиним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково. У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю. Іншими словами, обов`язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни на підприємстві покладено на роботодавця. При цьому звільнення працівника на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України можливе лише у випадку систематичного невиконання працівником трудових обов`язків. Систематичним порушенням вважається таке, яке вчинено після притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та полягає у тому, що, незважаючи на застосування дисциплінарного стягнення, працівник знову скоїв порушення. Таким чином звільненню працівника за вказаною нормою за повторне вчинення дисциплінарного проступку має передувати попереднє притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2024 року у справі № 632/822/20 (провадження № 61-8742св23), на яку позивачка посилається у касаційній скарзі. У постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 604/1157/19 провадження № 61-1144св22, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, вказано, що під систематичним невиконанням зазвичай необхідно розуміти неодноразове (тобто два і більше разів) здійснення цих вчинків. Проте умовою звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є факт повторного здійснення працівником протиправної винної дії після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. У постанові Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17 зазначено, що для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни потрібно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. У постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 216/1431/19 (провадження № 61-4942св23), на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що систематичним невиконанням обов`язків буде вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. У даній справі відомо, що [PERSON] вперше оголошено догану на підставі наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 09 серпня 2024 року №2/к/тм «Про оголошення догани [PERSON] , [PERSON] »: У зв`язку з невиконанням вимог внутрішніх регламентів, а саме: пункт 3 наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024» щодо необхідності здійснювати закупівлю та виконання замовлення, що понесло за собою значні фінансові збитки підприємству, - оголосити догану: 1. [PERSON] , начальнику відділу постачання, за невиконання та неналежне виконання трудових обов`язків, що виражено в закупівлі матеріалів та комплектуючих без врахування залишків у відділі складського господарства, що призвело до необґрунтованого збільшення обсягів закупівлі матеріалів і комплектуючих та завдало збитків підприємству. 2. [PERSON] , заступнику начальника відділу постачання, за невиконання та неналежне виконання трудових обов`язків, що виражено в закупівлі матеріалів та комплектуючих без врахування залишків у відділі складського господарства, що призвело до необґрунтованого збільшення обсягів закупівлі матеріалів і комплектуючих та завдало збитків підприємству. Підстава: Наказ від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилення контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року»; Акти від 19 липня 2024 року «Про відмову ознайомитись з наказом» [PERSON] та [PERSON] ; Наказ від 05 серпня 2024 року №0508-24/01 «Про проведення службової перевірки»; Акт про результати службової перевірки від 08 серпня 2024 року №0808-24/01; Акти про відмову [PERSON] та [PERSON] надати письмові пояснення причин невиконання вищевказаного наказу від 09 серпня 2024 року. Даний наказ є чинним, у встановленому законом порядку позивач його не оскаржив, правомірність його прийняття не предметом даного спору, а отже він набув статусу остаточного, та такого що вичерпав свою дію. Вдруге, за наслідками службової перевірки складено акт №1109-24/01 від 11 вересня 2024 року, зі змісту якого вбачається, що: Комісія створена на підставі наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №0309-24/01 від 03 вересня 2024 року «Про проведення службової перевірки» щодо оцінки діяльності відділу постачання відносно вибору постачальників з урахуванням вигідних умов: 1. У рамках проведення службової перевірки діяльності відділу постачання, комісія виконала наступні завдання: визначила критерії для вибору постачальників; вивчила документацію, що стосується укладання договорів; проаналізувала взаємодію з постачальниками та виконання ними умов. 2. Аналіз документів: Договір підряду №50 від 12 вересня 2023 року - підрядник ФОП [PERSON] ; Договір №16 від 08 липня 2024 року - виконавець ФОП [PERSON] ; Комерційна пропозиція - ФОП [PERSON] ; Акти виконаних робіт, видаткові накладні; Специфікація на виготовлення меблевих скринь - ТОВ «Ложемент Україна»; Службова записка юрисконсульта Ганни Виноградової. 3. Виявлені порушення відділу постачання: Під час перевірки було виявлено порушення щодо вибору постачальників: Постачальник ФОП [PERSON] - завищення ціни на виконання робіт у порівнянні з ринковими, що свідчить про неналежне виконання умов договору або можливі зловживання; Постачальник ФОП [PERSON] - завищення ціни на виконання робіт у порівнянні з ринковими, що свідчить про неналежне виконання умов договору або можливі зловживання; Відсутність обґрунтувань для обраних цін постачальників; Використання коштів здійснювалося без дотримання принципу співвідношення ціни та якості, що суперечить основним нормам ефективного управління ресурсами, що призвело до нераціонального використання фінансових ресурсів та зниження загальної якості виконаних робіт чи наданих послуг; Договір підряду №50 від 12 вересня 2023 року з ФОП [PERSON] не проходив погодження юрисконсультом; Встановлено, що відділ постачання не виконав поставлені задачі, зафіксовані в протоколі оперативної наради від 19 липня 2024 року, 09 серпня 2024 року, 29 серпня 2024 року, що свідчить про порушення внутрішнього регламенту підприємства; п. 1-3 Наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №1907-24/01 від 19 липня 2024 року про посилання контролю використання коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року. Ці порушення свідчать про недотримання вимог до вибору постачальників, що негативно впливає на ефективність використанні фінансових ресурсів підприємства в рамках виконання державного замовлення відповідно до договору №143-1160 від 25 березня 2024 року. 4. Рекомендації: начальнику відділу постачання [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень у термін до 17 год. 11 вересня 2024 року; заступнику начальника відділу постачання [PERSON] надати письмові пояснення та обґрунтування щодо виявлених порушень у термін до 17 год. 11 вересня 2024 року. Виявлені порушення негативно впливають на ефективність використання фінансових ресурсів підприємства в рамках виконання державного замовлення. На момент складання акту про результати службової перевірки начальник відділу постачання [PERSON] відмовився надавати письмові пояснення щодо виявлених порушень, про що комісією було складено відповідний акт, який додається. На момент складання акту про результати службової перевірки заступник начальника відділу постачання [PERSON] письмові пояснення надав. Додаток: Копія службової записки щодо погодження проектів договорів з контрагентами ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] ; 2. Копія договору підряду №50 від 12 вересня 2023 року з додатками; 3. Копія договору №16 від 08 липня 2024 року з додатками; Специфікація на вироблення меблевих скринь - ТОВ «Ложемент Україна»; 5. Копія наказу ТОВ «КВП «АРЕЙ» №2503-24/02 від 25 березня 2024 року; 6. Пояснення заступника начальника відділу постачання [PERSON] ; 7. Акт про відмову надання пояснень начальника відділу з постачання [PERSON] . Про ознайомлення зі вказаним Актом свідчить надані позивачем пояснення ТОВ «КВП «АРЕЙ» від 11 вересня 2024 року з приводу проведеної службової перевірки, [PERSON] пояснив що: «Роз`єми АМАSS ХТ90 Аnti-Spark» протиіскровий LХТ903, були замовлені в штуках та закуплені в повному обсязі. Питаннями складання специфікації ми не займаємось. Також зі складу не було зворотного зв`язку щодо інформації про видачу даних роз`ємів на виробництво у два рази більше ніж закуплялось. Роз`єми SР1310 SР1312 waterproof connector Sp136pin IP68 connector plug and socket були закуплені у кількості 150 одиниць. Далі після перерахунку 1-й одиниці борту замовлення №50 (інвентаризація), головним технологом [PERSON] були внесені зміни до специфікації замовлення №50. Згідно цих змін була призупинена закупівля даних роз`ємів, так як кінцеві партії були під питанням по використанню цих роз`ємів. Дані питання вирішуються протягом однієї - двох діб. Якщо потрібно терміново, протягом кількох годин. Не погодившись із поясненнями [PERSON] ТОВ «КВП «АРЕЙ» видало наказ від 13 вересня 2024 року №192/к/тр «Про звільнення [PERSON] »: «В зв`язку з невиконанням вимог пунктів 1, 2 наказу від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилання контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року» щодо вибору постачальників для закупівлі комплектуючих та матеріалів по більш конкуретній ціні і якості, що призвело до закупівлі підприємством по необґрунтовано високим цінам, а саме меблевих скринь, фарбування комплектуючих виробів, шасі та кришки, що спричинило завдання значних збитків підприємству, - звільнити: [PERSON] , заступника начальника відділу постачання, 13 вересня 2024 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України. Бухгалтерії підприємства провести розрахунок [PERSON] у день звільнення та виплатити компенсацію за 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи 19 червня 2023 року - 31 грудня 2023 року - 13 календарних днів та за період роботи 01 січня 2024 року - 13 вересня 2024 року - 17 календарних дні. Підстава: Наказ від 19 липня 2024 року №1907-24/01 «Про посилання контролю використання бюджетних коштів згідно договору №143-1160 від 25 березня 2024 року»; Акти від 19 липня 2024 року «Про відмову ознайомитися з наказом» [PERSON] ; Наказ від 09 серпня 2024 року №2/к/тм «Про оголошення догани [PERSON] »; Наказ від 05 вересня 2024 року №1876/к/тр «Про відсторонення від виконання обов`язків працівників»; Наказ від 12 вересня 2024 року №3/к/тм «Про оголошення догани [PERSON] » З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] звільнено за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, порушення трудового порядку відбулося внаслідок вибору постачальників для закупівлі комплектуючих та матеріалів по більш конкуретній ціні і якості, що призвело до закупівлі підприємством по необґрунтовано високим цінам за бюджетні кошти в умовах війни, у такому випадку суд враховує що застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, є обгрунтованими, а оскаржуваний наказ про звільнення [PERSON] в повній мірі відповідає вимогам зтрудового законодавства. Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оплата вимушеного прогулу у встановленій частині другій статті 235 КЗпП України є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю та є похідною вимогою від вимог про визначення незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання припиненими трудові відносини та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки підстави для скасування наказу про звільнення [PERSON] відсутні. Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, та компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» текст статті 117 КЗпП України викладено у такій редакції: «У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.». Таким чином, аналiз наведених норм матерiального права дає пiдстави для висновку, що передбачений частиною 1 статтi 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробiтку за час затримки розрахунку при звiльненнi настає за умови невиплати з його вини належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 Кодексу законів про працю України, при цьому визначальними є такi юридично значимi обставини, як невиплата належних працiвниковi сум при звiльненнi та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи відомо що позивач відмовився від отримання наказу про його звільнення про що був складений відповідний акт від 13 вересня 2024 року, таким чином розрахунок мав би проводитись наступного дня після пред`явлення [PERSON] роботодавцеві вимог про розрахунок. В даному випадку вимога про проведення розрахунку, є позовна заява, яка отримана відповідачем 11 листопада 2024 року, в той же час, згідно довідки від 14 листопада 2024 року № 225 року та розррахункового листа за листопад 2024 року позивачу зараховано грошоаві кошти в сумі 55 459,45 грн, а борг підприємства перед позивачем відсутній. За наведених обставин, суд не вбачає правових підстав для стягнення з ТОВ "КВП "АРЕЙ" на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі, та компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні оскільки ТОВ "КВП "АРЕЙ" розрахувалось з позивачем в повній мірі після пред`явлення вимоги [PERSON] . Щодо відшкодування моральної шкоди Відповідно до статті 237-1 КЗпП відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи що під час розгляду справи доводи позивача про порушення ТОВ "КВП "АРЕЙ" норм трудового законодавства не підтвердились, тому відсутні підстави для компенсації на користь позивача моральної шкоди. Відповідно до статті 141 ЦПК України. У разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.» Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: копію Договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2024 року б/н, акт наданих послуг №4 від 26 листопада 2024 року, рахунок від 26 листопада 2024 року, платіжна інструкція від 08 січня 2025 року на загальну суму 33 600,00 грн, акт наданих послуг № 7 від 20 лютого 2025 року, рахунок № 7 від 20 лютого 2025 року, платіжна інструкція від 24 квітня 2025 року на загальну суму 8 400,00 грн, а всього на загальну суму 42 000,00 грн рахунок витяг а акту про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року на загальну суму 9000,00 грн. У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17. «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄCIIJI. присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те. що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи. Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (latridis v. Greece, заява № 31107/96) свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не може зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але ураховуючи також те, чи були вони розумними. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За наведених обставин, суд, вважає за необхідне зменшити розмір правничої допомоги з урахуванням вимог розумності та справедливості, яка підлягає розподілу між сторонами з 42 000,00 грн. до 20000,00 грн., з урахуванням співмірності таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved