Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 25.10.2021 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заявку до договору про надання банківських послуг від 25.10.2021. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Таким чином 25.10.2021 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 30\~000 грн, з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4%) річних, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 розділу ІІ умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.03.2025 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 06.05.2025 становить 12 352,80 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12 352,80 грн; заборгованість за відсотками 0 грн; заборгованість за пенею 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. На цей час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 12\~352,80 грн, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість Ухвалою суду від 25.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і без проведення судового засідання. Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви з додатками надіслана на адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, днем вручення якої відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України є 15.08.2025. Також 19.08.2025 судом на офіційному веб-порталі судової влади України розміщено оголошення про розгляд справи. Крім цього, ухвала про відкриття провадження у справі з додатками надіслана відповідачу на його електронну адресу. Проте, [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін від сторін у справі не надходили та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 25.10.2021 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та встановлено кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Підписавши анкету-заяву [PERSON] ознайомився та погодився з наступним: невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого 25.10.2021 в мобільному додатку договір набуває чинність (п. 5. Анкети-заяви). Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг було підписано відповідачем власноручним підписом 25.10.2021. У анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг monobank, відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, а також погодився з тим, що анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Також у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1 % місяць з першого дня користування кредитом. Крім того, засвідчив генерацію ключової пари УЕП з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту з 25.10.2021 встановлено кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн, з 26.02.2022 10\~967,39 грн, з 13.09.2023 11 000 грн. На підтвердження позовних вимог позивач надав зміст Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів «Monobank» (1 аркуш), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки «Monobank», які не містять підпису позичальника. Відповідно до тарифів, зазначених у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць, за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн; від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн; від 91 до 120 *(210) днів штраф, що розраховується за формулою: 100 грн плюс 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця.. Відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4 % річних. На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнім позивач надав також розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунку за період з 25.10.2021 по 06.05.2025. Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості за договором №б/н від 25.10.2021 у відповідача існує заборгованість у розмірі 12\~352,80 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12\~352,80 грн; заборгованість за пенею 0.00 грн; загальний залишок заборгованості за відсотками 0.00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0.00 грн. Згідно з випискою про рух коштів за договором відповідач здійснював розрахунок картою в межах кредитного ліміту, а також останнє погашення відсотків за користування кредитом відбулося 01.03.2025 в сумі 465,68 грн. Станом на\~30.11.2024\~заборгованість [PERSON] за тілом кредиту становила 10 954,26 грн. З часу укладення договору, відповідач здійснив сплату заборгованості за тілом кредиту 31.01.2022 в сумі 900 грн, 17.02.2022 в сумі 500 грн, 13.03.2022 в сумі 800 грн, 28.03.2022 в сумі 500 грн, 13.04.2022 в сумі 110 грн, 09.06.2022 в сумі 200 грн, 28.07.2022 в сумі 500 грн, 21.08.2022 в сумі 500 грн, 28.08.2022 в сумі 100 грн, 31.08.2022 в сумі 500 грн, 02.09.2022 в сумі 100 грн, 06.09.2022 в сумі 200 грн, 30.10.2022 в сумі 500 грн, 31.10.2022 в сумі 299,86 грн, 30.11.2022 в сумі 1\~000 грн, 16.12.2022 в сумі 100 грн, 19.01.2023 в сумі 500 грн, 02.03.2023 в сумі 1\~000 грн, 28.04.2023 в сумі 400 грн, 19.05.2023 в сумі 400 грн, 03.06.2023 в сумі 500 грн, 30.06.2023 в сумі 800 грн, 24.07.2023 в сумі 531,02 грн, 27.07.2023 в сумі 600 грн, 02.09.2023 в сумі 600 грн, 11.09.2023 в сумі 800 грн 30.10.2023 в сумі 250 грн, 15.11.2023 в сумі 240 грн, 30.11.2023 в сумі 400 грн, 14.12.2023 в сумі 500 грн, 27.12.2023 в сумі 400 грн, 31.01.2024 в сумі 450 грн, 29.02.2024 в сумі 460 грн, 01.03.2024 в сумі 95 грн, 17.03.2024 в сумі 450 грн, 29.03.2024 в сумі 400 грн, 01.04.2024 в сумі 49 грн, 30.04.2024 в сумі 800 грн, 28.05.2024 в сумі 400 грн, 30.05.2024 в сумі 9 грн, 31.05.2024 в сумі 300 грн, 04.06.2024 в сумі 350 грн, 07.06.2024 в сумі 300 грн, 01.07.2024 в сумі 300 грн, 06.07.2024 в сумі 324 грн, 29.07.2024 в сумі 500 грн, 09.08.2024 в сумі 50 грн, 17.08.2024 в сумі 500 грн, 01.09.2024 в сумі 170 грн, 30.09.2024 в сумі 500 грн, 10.10.2024 в сумі 80.50 грн, 31.10.2024 в сумі 340 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ст. 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Таким чином, судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок укладеного договору про надання банківських послуг щодо продуктів monobank. Із запропонованими умовами договору щодо нарахування процентів у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, а саме, що на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом, відповідач ознайомився та погодився. Судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, такі підлягають стягненню з позичальника на користь позивача. Такі висновки відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03 липня 2019 року. Проте,\~позивач заявляє\~до стягнення\~заборгованість за\~тілом кредиту\~в розмірі\~12\~352,\~80\~грн.\~При цьому,\~судом встановлено,\~що станом\~на 30.11.2024\~заборгованість [PERSON] за тілом кредиту становила 10 954,26 грн за встановленого кредитного ліміту в розмірі 11 000 грн. У період з 01.12.2024 по 01.03.2025 банком в односторонньому порядку за рахунок кредиту понад встановлений кредитний ліміт було погашено заборгованість за нарахованими процентами в загальній сумі 1\~398,54 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно ч. 12 вказаної статті закону у разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом. Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які містять дані, що позичальник погодився на списання процентів за рахунок коштів кредиту. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Однак таких доказів матеріли справи не містять. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом перевірено розрахунок заборгованості, оцінено його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, зокрема, анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг, яка підписана відповідачем. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Тому з підстав, заявлених в позові, з позичальника підлягає стягненню непогашена заборгованість, нарахована відповідно до умов договору, за вирахуванням безпідставно віднесених до тіла кредиту нарахованих процентів в розмірі 1\~398,54 грн, які було погашено за рахунок кредиту понад встановлений кредитний ліміт, що призвело до збільшення тіла кредиту. При цьому, про стягнення цих коштів як нарахованих процентів позивач вимог не заявляв. Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, за встановлених обставин укладення договору про надання банківських послуг та, взявши на себе зобов`язання з повернення отриманих коштів кредитного ліміту, відповідач належним чином їх не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частково заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 25.10.2021 в розмірі 10 954,26 грн заборгованості за тілом кредиту. В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив 3\~028,00 грн судового збору, які згідно виписки зараховані до спеціального державного бюджету України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 685,18 грн.

Outcome: partial