Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 04 квітня 2025 року і до закінчення навчання в Національній академії внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення донькою 23-річного віку. Посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 07 жовтня 2006 року по 13 липня 2010 року. Від сумісного проживання у шлюбі вони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на денній формі навчання в Національній академії внутрішніх справ. Відповідач є військовим, отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість надавати допомогу на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно. Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Реви О.І. від 08 квітня 2025 року було відкрито провадження у даній цивільній справі. 21 квітня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області в складі головуючого судді Реви О.І. від 21 квітня 2025 року вищезазначений відзив був повернутий відповідачу на підставі ч.4 ст.185 ЦПК України (а.с.24). 02 лютого 2025 року до суду від відповідача до суду надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву на позов (а.с.26-27) та відзив на позовну заяву з доданими до нього доказами (а.с.30-42). У відзиві на позов відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 7000 грн 00 коп. щомісячно. Посилається на те, що сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини своїх доходів до досягнення нею повноліття. Зазначає, що є військовим та проходить службу на сході України. Позивач відмовилася врегулювати питання про добровільну сплату аліментів відповідачем. Він погоджується сплачувати в обов`язковому порядку аліменти на утримання доньки в розмірі 7000 грн 00 коп. щомісячно та , по можливості, надавати додаткові кошти на її утримання. Зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позові, в зв`язку із перебуванням на його утриманні батьків-пенсіонерів, наданням допомоги у лікуванні тяжкохворого батька, який є особою з інвалідністю 3 групи. Крім того, відповідач, не маючи власного житла, придбав в кредит квартиру, тому має зобов`язання по сплаті коштів за кредитним договором. 05 травня 2025 року до суду від відповідача надійшла заява про заміну позивача із [PERSON] на повнолітню доньку [PERSON] , оскільки він має сумнів у цілеспрямованому використанні позивачем отриманих аліментів на потреби доньки (а.с.44). 05 травня 2025 року до суду від відповідача до суду надійшли письмові пояснення (а.с.45-55), положення яких аналогічні тим, що були викладені у відзиві на позов. Ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області в складі судді Реви О.І. від 12 травня 2025 року (а.с.59-60) було продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов та прийнято надісланий ним 02 травня 2025 року до суду відзив. 20 травня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.66-68), відповідно до якої вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту надання постійної фінансової допомоги батькам. Крім того, додані відповідачем копії документів датовані 2024 роком. Відповідач в той час сплачував аліменти на утримання неповнолітньої спільної доньки в розмірі 1/4 частини своїх доходів, із позовом про зменшення розміру аліментів до суду не звертався. В даний час відповідач проходить службу на посаді головного спеціаліста у Військовій частині [NUMBER] , отримує стабільну заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної доньки у зазначеному в позові розмірі. 03 червня 2025 року суддю [PERSON] звільнено у відставку. 14 липня 2025 року за допомогою автоматизованої системи документообігу суду дану цивільну справу було перерозподілено судді Переяславського міськрайонного суду Керекезі Я.І. Ухвалою від 16 липня 2025 року дану справу було прийнято до провадження суддею Керекезою Я.І. (а.с.73). Ухвалою від 19 серпня 2025 року (а.с.78) справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін по справі. 02 вересня 2025 року судове засідання відкладено до 15 вересня 2025 року в зв`язку з неявкою позивача. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив заяву про неможливість прибуття до суду в зв`язку із проходженням військової служби. Не заперечує проти сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 7000 грн 00 коп. щомісячно. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 119 (а.с.2). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, вбачається, що шлюб між сторонами по справі був розірваний 13 липня 2010 року (а.с.3). Від сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , 11 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). 24 травня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Із витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що позивач та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 10). Із копії довідки Навчально-наукового інституту права та психології Національної академії внутрішніх справ № 142 від 03 березня 2025 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] у 2024 році була зарахована на денну форму навчання, є студенткою 1 курсу даного вузу, термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року (наказ № 1166 від 30 серпня 2024 року). До відзиву на позов відповідачем додана копія посвідчення серії [NUMBER] , виданого 02 квітня 2025 року, відповідно до якого [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.34). Відповідно до посвідчення № [NUMBER] від 11 серпня 2021 року (а.с.35) [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 07 грудня 2015 року (а.с.36) [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи. \~ \~ \~ \~Також до відзиву на позов відповідачем додано копії виписок з медичних документів [PERSON] , з яких вбачається наявність у нього певного захворювання, з приводу якого він проходить лікування (а.с.37-39), та копію рахунку № 213 від 14 серпня 2024 року, виданого [PERSON] про необхідність сплати коштів за набір імплантів в розмірі 59500 грн 00 коп. \~ \~ \~ \~Із доданої до відзиву на позов довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 14 квітня 2025 року (а.с.41-42) вбачається, що 23 жовтня 2024 року [PERSON] був укладений Договір іпотеки № K9H0G600000226 на суму 1412530 грн 00 коп. Залишок по кредиту складає 1332586 грн 14 коп. \~ \~ \~ \~Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, судом встановлено, що донька сторін по справі [PERSON] є повнолітньою, однак не досягла 23-річного віку, продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі у закладі вищої освіти, проживає із матір`ю [PERSON] . Відповідач [PERSON] працює, отримує стабільне грошове забезпечення. Він визнає необхідність надання допомоги на утримання доньки, хоча не в тому розмірі, який зазначила позивач. Разом з тим, [PERSON] має кредитне зобов`язання, на погашення якого він має спрямувати певну частину отриманого ним доходу. Доказів його незадовільного стану здоров`я не надано. При цьому, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача у відзиві на позов, як на підставу стягнення аліментів у меншому, ніж заявлено, розмірі на перебування на його утриманні батьків-пенсіонерів, наданням ним допомоги у лікуванні тяжкохворого батька, який є особою з інвалідністю 3 групи, оскільки ним не надано доказів на підтвердження факту його родинних відносин із [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на ідентичність прізвищ відповідача та [PERSON] і [PERSON] суд може припустити, що вони перебувають у родинних відносинах як син та батьки. Однак, як вже було зазначено, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, суд не може взяти до уваги посилання відповідача на відсутність у нього житла, оскільки будь-якими доказами дана обставина не підтверджена. Крім того, стосовно поданої 05 травня 2025 року відповідачем заяви про заміну позивача у даній справі, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Чинний ЦПК України не містить правових норм щодо наявності у відповідача права ініціювати заміну позивача у справі. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст.199 СК України, правом звернення до суду із таким позовом наділені як самі дочка чи син, які продовжують навчання, так і той з батьків, з ким проживає дитина. Спільне проживання позивача (матері) та повнолітньої доньки сторін по справі підтверджено. Також, нормами СК України (ст. 186) передбачена можливість здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів. Крім того, відповідач не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 7000 грн 00 коп. щомісячно, на противагу тому, що позивач просить стягувати аліменти у частці від заробітку. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З вищезазначеного вбачається, що обирати спосіб стягнення аліментів є прерогативою того із батьків, з ким проживає дитина (в даному випадку позивача [PERSON] ). Крім того, суд зважає на те, що відповідач є військовослужбовцем, отримує стабільне щомісячне грошове забезпечення, а не має тимчасові неофіційні заробітки. Отже, враховуючи вищевикладене в сукупності, доведення обставини навчання доньки сторін по справі на денній формі навчання на платній основі у закладі вищої освіти, визнання відповідачем необхідності надання матеріальної допомоги на утримання доньки, відсутність доказів незадовільного стану його здоров`я та відсутність доказів перебування у нього на утриманні інших осіб, наявність стабільних щомісячних доходів у виді грошового забезпечення, однак зважаючи на наявність у нього кредитних зобов`язань, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 1/5 частини від щомісячного заробітку (доходу) відповідача, що є обгрунтованих та справедливим. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, в контексті норм ст. 201 цього Кодексу, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] має статус УБД, тому судові витрати з нього стягненню не підлягають. На підставі викладеного, відповідно до ст. 181, 182, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial