Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 05.09.2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області за актовим записом №2. Від шлюбу у них народився малолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.07.2016 року). Сімейне життя сторін не склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин вже близько п`яти років тому. Сторони мають протилежні погляди на життя, їм не вдалось створити нормальну моральну атмосферу в сім`ї та побудувати відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями. На даний час ведення з відповідачем спільного господарства припинено, на переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки, втрачені почуття любові, взаємоповаги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судові засідання не з`являвся, однак направила до суду заяву про розгляд справи за без її участі, позовні вимоги визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області за актовим записом №2. Відповідно до копії витягу з реєстру Сокирянської територіальної громади за №2025/006587397 від 20.05.2025 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Від шлюбу у них народився малолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.07.2016 року). За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. Позивач підтвердив поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не просив стягувати з відповідачки на свою користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved