Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтввав тим, що [INFO] померла його мама [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. Від імені [PERSON] 19 липня 2022 року був посвідчений заповіт та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №28-1. Даним заповітом мама усе своє майно заповіла йому. Через місяць після смертів матері він звернувся до нотаріуса з приводу роз`яснень про порядок оформлення спадкових прав. Отримавши консультацію, він неправильно її витлумачив і подав заяву рівно через шість місяців після поховання. Однак, з`ясувалось, що на кілька днів він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому змушений звертатись до суду з приводу його поновлення. У підготовчому засіданні позивач заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених підстав. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні вимоги позову визнав. Вказав, що брат дійсно за волевиявленням матері є єдиним спадкоємцем на майно, що залишилось після її смерті.Тому підтримав позицію позивача та просив позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд констатує, що визнання відповідачем позову може бути прийняте судом. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідача позову не встановлено. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, спадкоємців, права яких можуть бути порушеними немає. Тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла жителька с. Росільна [PERSON] , яка приходилась позивачу мамою. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. При житті [PERSON] склала заповіт, який 19 липня 2022 року був посвідчений та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №28-1. Даним заповітом усе своє майно заповіла синові [PERSON] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся із запізненням на 5 днів внаслідок добросовісної помилки. Листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Білусяк Л.В. №156/02 від 22 липня 2025 року [PERSON] повідомлено, що він пропустив термін для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України та рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. Відповідно до довідки Росільнянського старостинського округу №181 від 15 липня 2025 року [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою [PERSON] проживала та була зареєстрована одна. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно після смерті [PERSON] і виявив намір прийняти спадщину. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав. Усі решта питання, пов`язані із спадкуванням належать до компетенції нотаріуса. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved