Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 12497,40 грн заборгованості за кредитним договором № 251905, а також 3028,00 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі первісний кредитор, ТОВ «Селфі кредит») та [PERSON] уклали кредитний договір № 251905, за умовами якого останній отримав 6000,00 грн кредиту строком на 30 днів, із установленою договором процентною ставкою за користування кредитом 1,90 % в день користування кредитом. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за цим договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 6000,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 12497,40 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основним боргом, 6497,40 грн за нарахованими та несплаченими відсотками. 29 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір факторингу № 29022024, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 251905 від 28 січня 2022 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука ухвалою від 16 червня 2025 року відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився; про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать два зворотні повідомлення АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №\~675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За змістом частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №\~675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). За правилами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 28 січня 2022 року ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 251905, за умовами якого товариство надало споживачу кредит у сумі 6000,00 грн строком на 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день, знижена процентна ставка становить 0,01 %. Згідно з пунктами 2.1 та 2.4 цього договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки №\~ [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту; кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно з пунктом 2.1 цього договору. 29 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір факторингу № 29022024, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 251905 від 28 січня 2022 року. Таким чином, право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 251905 від 28 січня 2022 року перейшло до позивача. Із розрахунку заборгованості за договором позики станом на 29 лютого 2024 року вбачається, що заборгованість за договором позики № 251905 від 28 січня 2022 року складає 12497,40 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основним боргом, 6497,40 грн за нарахованими та несплаченими відсотками. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, як позичальник, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням та нарахованими процентами у сумі 6497,40 грн, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу. Окрім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн судового збору.

Outcome: approved