Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу до досягнення їх спільною донькою [PERSON] , 2024 року народження, трьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак разом вони не проживають, він проживає окремо від них з донькою. В зв`язку з скрутним матеріальним становищем, пов`язаним з тим, що наразі не працевлаштована, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. Ухвалою від 10.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони з 01.06.2023 перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Місце проживання Емілії, згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/008360897 від 20.06.2025, разом із матір`ю, позивачкою в даній справі. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка, окрім іншого, якщо з нею проживає дитина віком до трьох років. Частина 4 вказаної статті регламентує умову виникнення права дружини на утримання у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Таким чином, у відповідності до ст.84 СК України позивачка має право на утримання від відповідача, батька Емілії, до досягнення нею віку трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, оскільки вона виховує спільну з відповідачем дитину, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті. Згідно відповіді №1558313 від 10.07.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів єдиним постійним джерелом доходів [PERSON] є соціальні виплати від УСЗН Звягельської районної державної адміністрації в сумі 860 грн. Інформації про джерела та суми доходів відповідача у справі [PERSON] державний реєстр фізичних осіб-платників податків не містить. Разом з тим, відповідач здорова, молода особа 25 років; інформації про наявність у нього інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні матеріали справи не містять; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти. Враховуючи визначений законодавством мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; наявність певних обмежень позивачки для самореалізації в період виховання спільної з відповідачем доньки та її потребу у фінансовій допомозі з його боку, який є людиною працездатного віку і зобов`язаний брати участь у забезпеченні благополуччя матері своєї дитини протягом перших років після народження останньої, суд приходить до висновку, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позовних вимогах. Такий розмір є реальним, не поставить відповідача у матеріальне становище значно гірше від положення позивачки, відповідатиме, як інтересам останньої, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання матері його дитини, що виходячи з приписів ч.1 ст.81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком. Також ним не було надано доказів на підтвердження того, що доходи і матеріальне становище позивачки надають їй можливість самотужки забезпечити собі, на час перебування у декретній відпустці, належний життєвий рівень. Суд бере до уваги, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання матері дитини, яка не досягла трьох річного віку, не буде надмірним тягарем для відповідача, проте зможе забезпечити інтереси матері. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 07.07.2025. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved