Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 646160668. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строком до 28.11.2019. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 85 від 23.06.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18\~426, 08 грн. Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строком до 04 08 2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 8 від 17.12.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 19\~258, 94 грн. 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на суму 19\~258, 94 грн. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020 становить 19\~258, 94 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту 6\~999, 10 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12\~259, 84 грн. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020 та судові витрати по справі (а.с. 1 8) Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 101). В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання, згідно якого у разі неявки в судове засідання позивача просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча вважається повідомленим судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі особисто отримав судову повістку про виклик до суду ще 17.07.2025. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про причини неявки до суду відповідач суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 18.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір № 646160668, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит на суму 7 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом (п. 1.1). Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2). На період строку дії договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0, 01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.3). У випадку користування кредитом понад строк, встановлений договором, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1, 70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого, позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами та дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення) (п. 1.4). Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом вказаного в п. 1.2 договору, виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1, 70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4 цього договору (п. 1.5) (а.с. 38 39). Також, [PERSON] підписав заявку на отримання грошових коштів в кредит від 18.02.2020, в якому зазначені основні умови кредитування, а саме: суму кредиту, строк кредиту, дата укладення кредиту (а.с. 46) Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», акцепт оферти позичальником було здійснено в електронній формі шляхом отримання та використання одноразового ідентифікатора (а.с. 47). Також судом досліджено алгоритм дій споживача в інформаціно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO», а також алгоритм дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» стосовно укладання кредитних договорів (а.с. 48 53, 54 55). На підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та їх використання відповідачем суду надано копію платіжного доручення від 18.02.2020, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на кредитний рахунок [PERSON] кошти в розмірі 7\~000, 00 грн, а також довідку № 11/2024, надану ПАТ КБ «ПриватБанк» про перерахування 18.02.2020 коштів в сумі 7\~000, 00 грн на картку № [NUMBER] (а.с. 56, 57 58). 12.03.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 646160668 від 18.02.2020, відповідно до якої, сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором № 646160668 ввід 18.02.2020, на наступну кількість днів: двадцять три. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Починаючи з 19.03.2020, позичальник сплачує за користування кредитом 1, 70 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди. Ця додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 19.03.2020. Всі інші умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору (а.с. 40). Відповідно до копії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 59 65). Також між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було підписано додаткову угоду № 19 від 28.11.2019, додаткову угоду № 26 від 31.12.2020, додаткову угоду № 27 від 31.12.2021, додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 та додаткову угоду № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якими строк дій договору було продовжено до 31.12.2020, до 31.12.2021, до 31.12.2022 до 31.12.2023 та до 31.12.2024 відповідно (а.с. 65, 66 70, 71, 72, 73). Відповідно до п. 4.1. договору факторингу, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Згідно копії реєстру прав вимоги № 85 від 23.06.2020, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020 на загальну суму 18\~426, 08 грн., порядковий номер 4 187 (а.с.74 75). Відповідно до копії Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 76 80). Також між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було підписано додаткову угоду № 2 від 03.08.2021, додаткову угоду № 3 від 30.12.2022, якими строк дій договору було продовжено до 31.12.2022 та до 30.12.2024 відповідно (а.с. 81, 82). Згідно копії реєстру прав вимоги № 8 від 17.12.2021, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020 на загальну суму 19\~258, 94 грн, порядковий номер 5007 (а.с.83 84). Згідно копії Договору факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 9 12). Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 15.02.2022, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020, в загальній сумі 19\~258, 94 грн, з яких: 6\~999, 10 грн заборгованість по основному боргу; 12\~259, 84 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 13 14). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020, виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», загальна сума заборгованості [PERSON] на час відступлення права вимоги становила 18\~307, 10 грн (а.с. 15 16). Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020, виданого ТОВ «Таліон Плюс» загальна сума заборгованості [PERSON] становила 19\~258, 94 грн (а.с. 17). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020 станом на 13.03.2025 складає 19\~258, 94 грн, з яких: 6\~999, 10 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12\~259, 84 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с. 18). Тобто заборгованість за кредитним договором в зазначеній сумі була визначена ще на час переходу прав вимоги до попереднього фактора станом на 17.12.2021 та позивачем не змінювалась. Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~пп.\~12\~п.\~1\~ч.\~1 Закону\~України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону (а.с. 39). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~646160668 від 18.02.2020, а відповідач в свою чергу отримав кредитні кошти та не повернув їх у встановлений договором строк, в зв`язку з чим йому нарахована заборгованість за договором, яка з 17.12.2021 не змінювалась, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал». Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422, 40 грн. (а.с. 37). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії: договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 (а.с. 19 20); протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 (а.с. 20 зі звороту); додаткової угоди № 11 до договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 (а.с. 21 22); акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого адвокатське бюро «Тараненко та партнери», в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. надало клієнту ТОВ «Юніт Капітал» правову допомогу вартістю 6\~000 грн у виді: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором № 646160668 від 18.02.2020 (а.с. 19 23). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved