Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 09.09.2024 № 509440-КС-001 в загальному розмірі 37290,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , в електронному вигляді, укладено кредитний договір № 509440-КС-001. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 11000,00 грн. Кредитні кошти надані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими позичальником. Звернувшись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором, оскільки остання своїх зобов`язань не виконала, суми отриманих коштів не повернула, відсотки за користування кредитом не сплатила. На момент звернення до суду заборгованість відповідача складає 37290,00 грн., з яких: 11000,00 грн. тіло кредиту, 18590,00 грн. проценти, 5500,00 грн. штраф та 2200,00 грн. комісія. Ухвалою від 26.06.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням позивача витребувано необхідні для розгляду справи докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації місця проживання, в тому числі на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 09.09.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] (позичальник), в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання кредиту № 509440-КС-001. Відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7 договору позичальнику надано грошові кошти в розмірі 11000,00 грн. на строк 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1 %, фіксована; строк дії договору до 24.02.2025. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (UA-7586). У пункті 12 договору зазначені платіжні реквізити позичальника: картка [NUMBER] (а.с. 10-19). Згідно з довідкою ТОВ «ПрофітГід», 09.09.2024 проведено транзакцію на суму 11000,00 грн., призначення платежу: перерахування коштів [PERSON] зг. до кредитного дог. № 509440-КС-001 (а.с. 34 зворот стор.). Крім того, перерахування коштів підтверджується відомостями АТ КБ «ПриватБанк» та випискою по рахунку [PERSON] (картка № [NUMBER] ) (а.с. 77, 78) Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі. Грошові кошти на виконання умов такого договору були перераховані відповідачу, що підтверджується дослідженими судом доказами. При цьому щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ). У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18. Відповідно до указаного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в силу закону позичальник звільняється від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем. Як свідчить розрахунок заборгованості, з 26.09.2024 [PERSON] нараховується неустойка, загальний розмір якої складає 5500,00 грн. (а.с. 38-39). Таким чином сума штрафу, нарахована в розмірі 5500,00 грн., не підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 31790,00 грн., в тому числі 11000,00 грн. тіла кредиту, 18590,00 грн. процентів та 2200,00 грн. комісії. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 2065,11 грн.

Outcome: partial