Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Одеського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 липня 2024 року до Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості звернувся з приводу пошуку роботи [PERSON] , у зв`язку з чим йому було надано статус безробітного, а також призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 24 жовтня 2024 року № НТ241024 [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю (підстави: у зв`язку з тим, що на дату набуття чинності Закону 2622 строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів) та в подальшому наказом від 25 січня 2025 року № НТ250124 [PERSON] припинено реєстрацію безробітних (підстави: у зв`язку з невідвідуванням (не підтвердження наміру перебування у статусі зареєстрованого безробітного без поважних причин) центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем останнього (відвідування) підтвердження з 13 грудня 2024 року. Згідно висновку за результатами проведення розслідування встановлено, що [PERSON] був зареєстрований в центрі зайнятості, як безробітний з 24 липня 2024 року по 13 грудня 2024 року., проте згідно даних про особу з ДРЗДСС виявлено факт надання послуг [PERSON] . Одеській обласній організації Товариства Червоного Хреста України., що підтверджується копіями договорів цивільного-правового характеру від 01 серпня 2024 року № 707/2024 року та копіями актів про надання послуг від 31 серпня 2024 року № 1801 та від 30 вересня 2024 року № 1826 року. У зв`язку з вказаними обставинами, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового соціального страхування на випадок безробіття Одеською філією було проведено перевірку факту зайнятості безробітного [PERSON] з Одеською організацією шляхом інформаційного обміну. За результатом розслідування було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття від 21 лютого 2025 року № 11. Із зазначеного вбачається, що [PERSON] порушено ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме: ним не було своєчасно подано своєчасно подано відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення та надання соціальних послуг (факт перебування у цивільно-правових відносинах з Одеською обласною організацією Товариства Червоного Хреста України). 21 лютого 2025 року Одеським обласним центром зайнятості видано Наказ № 71 про організацію повернення коштів, виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застраховані особі [PERSON] з 01 серпня 2024 року по 22 жовтня 2024 року у розмірі 19238,71 грн. З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів фонду Одеською ОЦЗ вживалися заходи щодо відшкодування заборгованості, пов`язаної із виплатою виплаченого забезпечення та вартості надання соціальних послуг [PERSON] 24 лютого 2025 року за вих. № 690/01-20/02-25, останньому було направлено лист-претензію з вимогою у добровільному порядку сплатити борг у розмірі 19238,71 грн. у тридцяти денний термін з дня отримання зазначеного листа. Однак, повідомлення про необхідність добровільного повернення незаконно отриманих коштів залишилось без належного реагування з боку відповідача та боржником самостійно кошти не повернуто. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, Одеський обласний центр зайнятості просить стягнути з [PERSON] заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 19238,71 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 05 червня 2025 року представником відповідача - адвокатом Шепелtм В.С. надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, представником відповідача зазначено, що у [PERSON] не було жодного наміру та умислу порушувати діюче законодавство з питань державного страхування по безробіттю. З часу втрати відповідачем роботи він звернувся до центру зайнятості з метою постановки на облік, щоб отримувати допомогу. Відповідач має більше ніж 30 років безперервного трудового стажу, а також як відповідача повідомили працівники Одеського обласного центру зайнятості відповідач мав право на страхові виплати по безробіттю. Під час реєстрації у центрі зайнятості відповідач повідомив, що є волонтером Червоного Хреста України у Київському районі М. Одеси. Через деякий час відповідачу зателефонував працівник Одеського обласного центру зайнятості і попросив договір з Червоним Хрестом України, який відповідач і надав. Відповідач також просить суд врахувати, що на сьогоднішній день він не має роботи, не має житла, та саме головне не мав умислу порушувати законодавство. Представник позивача, Одеського обласного центру зайнятості, в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з явився, надав пояснення, з яких вбачається, що він як тільки втратив роботу, звернувся до Центру зайнятості та зареєструвався як безробітний, щоб отримувати виплати для компенсування оренди житла. Ще до отримання статусу безробітного був волонтером у товаристві Червоного Хреста України. Саме в той час, коли відповідач став на облік до центру зайнятості, його як волонтера, запросили для надання допомоги Міжнародному Червоному Хресту, де волонтерські години оплачуються. Жодного наміру порушувати Закон України не мав. Представник відповідача, адвокат Шепель В.С. просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві та пояснень, які надав відповідач. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 Положення про Одеський обласний центр зайнятості, центр є неприбутковою державною установою в централізованій системі державних установ Державної служби зайнятості, підпорядкованою та підзвітною Державному центру зайнятості, фінансується за рахунок коштів Фонду та інших джерел, не заборонених законодавством. 24 липня 2024 року до Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості звернувся гр. [PERSON] за сприянням у працевлаштуванні. Наказом від 24 липня 2024 року № НТ240724 відповідачу було надано статус безробітного, а наказом від 25 липня 2024 року №НТ240725 призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 25 липня 2024 року по 19 червня 2025 року. Відповідно до наказу від 25 січня 2025 року №НТ250124 та враховуючи невідвідування (непідтвердження наміру перебування у статусі зареєстрованого безробітного без поважних причин) ЦЗ протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем останнього (відвідування) підтвердження з 13 грудня 2024 року, [PERSON] припинено статус безробітного. З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду, Одеською філією Одеського ОЦЗ проведено розслідування страхового випадку на підставі п. 18 ч. 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VІ, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 № 60/62, за результатами якого складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». Згідно висновку розслідуванням встановлено, що [PERSON] був зареєстрований в центрі зайнятості як безробітний з 24 липня 2024 року по 13 грудня 2024 року. Відповідно до даних про особу з ДРЗДСС виявлено факт надання послуг [PERSON] . Одеській обласній організації Товариства Червоного Хреста України. Засобами інформаційного зв`язку Одеською обласною організацією Товариства Червоного Хреста України надано копію договору цивільно-правового характеру від 01 серпня 2024 року № 707/2024 та копії актів про надання послуг від 31 серпня 2024 року № 1801 та від 30 вересня 2024 року № 1826, які укладені відповідно до положень договору від 01 серпня 2024 року №707/2024. У зв`язку зі встановленням факту належності безробітної особи [PERSON] до категорій зайнятих наказом від 21 лютого 2025 року №НТ250221 прийнято рішення про необхідність повернення виплачених по безробіттю коштів у встановленому законом порядку. З метою повернення незаконно отриманих [PERSON] коштів, позивачем направлено вимогу від 24 лютого 2025 року за вих. № 690/01-20/02-25 про повернення коштів в розмірі 19 238 грн. 71 коп., що підтверджується поштовою квитанцією та поштовим повідомлення про вручення. Водночас, докази повернення зазначених коштів відповідачем по справі не надано. Судом встановлено, що 01.08.2024 між [PERSON] та Одеською обласною організацією Товариства Червоного Хреста України укладено договір цивільно-правового характеру №707/2024 (далі по тексту Договір №707/2024), відповідно до п.1.1, 1.2 якого виконавець зобов`язується надати послуги організації за її завданням, а організація зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість згідно технічного завдання, яке є Додатком №1 до даного договору. Пунктом 9.1 Договору встановлено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до 31.10.2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. В подальшому, на підставі положень зазначеного вище договору були підписані акти наданих послуг від 31 серпня 2024 року № 1801 на суму 2 310 грн 77 коп. з податками і обов`язковими зборами та від 30 вересня 2024 року № 1826 на суму 4 770 грн 62 коп. з податками і обов`язковими зборами. Таким чином, суд приходить до висновку, що між відповідачем і Одеською обласною організацією Товариства Червоного Хреста України виникли цивільно-правові відносини у розумінні ст. ст. 626, 628, 638 ЦК України, в результаті яких [PERSON] , який мав статус безробітного, отримав дохід в розмірі 7 081 грн 39 коп. від Одеської обласної організації Товариства Червоного Хреста України з 01 серпня 2024 року по 30 вересня 2024 року, що є порушенням положень ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та підставою за п. 32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2023 р. № 446 ( в редакції чинній станом на час виникнення правовідносин) для припинення реєстрації особи як безробітного. Доводи відповідача та його представника щодо безоплатного надання послуг Одеській обласній організації Товариства Червоного Хреста України на волонтерських засадах не приймаються судом, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, в підтвердження даного факту до матеріалів справи, не надано. Документи, які додані до матеріалів справи є належним чином засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства. Суд вважає, що розмір вищевказаної заборгованості є обґрунтованим та не спростований відповідачем з урахуванням принципу змагальності цивільного судочинства. Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступне законодавство. Вимогами ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначений перелік осіб, які відносяться до зайнятого населення, в якій вказано, що особи які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством належать до зайнятого населення. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. За положеннями ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися о суду в інтересах інших особі або державних чи суспільних інтересах. Даний спір має приватно-правовий характер і має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Відповідно до підпункту 1 пункту 32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2023 р. № 446, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» своєчасно не надано відомості про обставини, що впливали на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, за період з 01 серпня 2024 року по 30 вересня 2024 року та отримання доходу, тому допомога по безробіттю за період з 01 серпня 2024 року по 22 жовтня 2024 року в розмірі 19 238,71 грн. є виплаченою без належних правових підстав, у зв язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., відповідно до платіжної інструкції № 3090 від 25 квітня 2025 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача варто стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved