Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 13.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3815613, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», який відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». 24.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №24/04/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3815613 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.07.2023 перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Позивач зазначає, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, заборгованість не погашає, що зумовлює потребу звернення до суду з цим позовом. Станом на 24.04.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 73918,49 грн., яка складається з: 11999 грн.\~заборгованість за кредитом; 61918 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 13.07.2023 по 24.04.2024 (включно). Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснюється за період строку дії кредитного договору, штрафні санкції не нараховані та не стягуються. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість в сумі 73918,49 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу адвоката у сумі 10000,00 грн. Ухвалою від 30 липня 2025 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. В судове засідання представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яка повернута до суду із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно із ч.8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за адресою місця проживання за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ч.8\~ст.128 ЦПК України\~є належним повідомленням особи про розгляд справи. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У призначені судові засідання відповідач не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 13.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3815613, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Вказаний Кредитний договір підписаний відповідачем 13.07.2023 о 10:29:37 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором\~Р450, надісланий на його номер телефону, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Також [PERSON] підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 13.07.2023 на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-262041988, призначення платежу: Зарахування 12000 грн на карту № [NUMBER] , що підтверджується відповідною довідкою. Згідно інформації витребуваної на підставі ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 30.12.2024 від АТ «КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] на яку 13.07.2023 було зараховано 12000,00 грн. 24.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3815613 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.07.2023 перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Згідно розрахунку заборгованості станом на 24.04.2024 (дата переходу права вимоги до позивача) [PERSON] має заборгованість, яка становить 73918,49 гривень, що складається з: 11999,98 грн. - заборгованість за кредитом; 61918,51 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 13.07.2023 по 24.04.2024 (включно). Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за договором №3815613 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.07.2023 в розмірі 73918,49 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором\~є\~домовленість\~двох\~або\~більше\~сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -\~відповідно до\~звичаїв\~ділового\~обороту\~або\~інших\~вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту\~такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено Договір про надання правової допомоги №02/08/2024 від 02.08.2024, укладений між адвокатом Руденком К.В. та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», акт приймання-передачі наданих послуг №44 до Договору про надання правової допомоги №02/08/2024 від 03.02.2025, витяг з реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №44 до Договору про надання правової допомоги №02/08/2024 від 03.02.2025 року на суму 10000,00 грн., платіжну інструкцію №1989 від 06.02.2025. .Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Відповідач не висловив своїх заперечень проти вимог позивача щодо розміру витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved