Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

25.06.2025 позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2025 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 05 грудня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Також вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Зазначає, що коштів на утримання дітей не вистачає, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Ухвалою судді від 26.06.2025 відкрито провадження у цивільний справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 19). Копію ухвали із роз`ясненням права подати відзив та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, 15.09.2025 подала письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 34, 38). Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. 15.09.2025 подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 35, 36, 37). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать записи у свідоцтвах про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 12, 13). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми з інвалідністю, що підтверджується посвідченнями серія [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 9, 10). Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, перебувають на її утриманні та сторони не дійшли згоди щодо добровільного надання допомоги відповідачем на утримання дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1-3 статі 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються, починаючи від дня подачі позову. Таким чином, суд враховує матеріальне становище дітей [PERSON] та [PERSON] , які є неповнолітніми, та не мають самостійного заробітку чи доходу, перебувають на утриманні позивачки, матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, працездатною особою, відсутність даних щодо хворобливого стану його здоров`я, отже з нього підлягає стягненню на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.06.2025 року і до повноліття дітей. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved