Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт пей» (далі ТОВ «ФК «Смарт пей») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики за №GP-7410472 від 05 лютого 2015 року в розмірі 38\~123,55 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] підписала пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) з АТ «Банк «Ренесанс капітал». АТ «Банк» Ренесанс Капітал» припинив діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який став правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідно до умов кредитного договору за №GP-7410472, відповідачу надано кредит у розмірі 18\~922,40 грн, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Розмір процентної ставки склав 18% річних, а розмір комісії за користування кредитом 2%. Відповідач належним чином не виконувала свого зобов`язання, допустила виникнення заборгованості, яка станом на 07 травня 2025 року становила 38\~123,55 грн, з яких: 15 952,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 14\~978,80 грн заборгованість за відсотками та 7192,03 грн заборгованість за комісією. 08 травня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 1, за яким ТОВ «ФК «Фінако» отримало право грошової вимоги до боржників Банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. 16 липня 2024 року, між ТОВ «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт пей» було укладено договір факторингу № 1, за яким ТОВ «ФК «Смарт пей» отримало право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] . Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. 03 січня 2025 року представник відповідача адвокат Никитюк Р.І. подав відзив на позовну заяву. Вказав, що кредит надавався на строк до 05 лютого 2017 р. Право на звернення до суду виникло у кредитора\~06 лютого 2017 року. Відтак, позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Також, просив стягнути з позивача 7750 грн витрат на правничу допомогу адвоката. 10 січня 2025\~року представник\~позивача подав\~клопотання про\~зменшення витрат\~на правничу\~допомогу адвоката.\~Вказав,\~що представником відповідача не надано платіжних документів, що підтверджують реальне перерахування коштів за надані послуги. Сума витрат на оплату правничої допомоги є завищеною та необґрунтованою із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих послуг.\~ На підставі викладеного, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1500 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Присутній у судовому засіданні представник відповідача адвокат Никитюк Р.І. у задоволені позову просив відмовити, за пропуском строку позовної давності. Пояснив, що відповідач не заперечує факт укладення договору, отримання коштів та неналежне виконання умов договору. Судом встановлено, що 05 лютого 2015 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання пропозиції укласти\~договір (оферта)\~№ GP-7410472 власноруч у відділені Банку. Згідно вимог частини 2 Пропозиції основними умовами кредиту є: сума кредиту\~18922,40 грн, з яких: 16440 грн - на загальні споживчі цілі та 3551,04 грн - оплату Договору страхування, та 0 грн - для сплати разової комісії; строк\~24 місяців, розмір комісії за обслуговування кредиту\~2,0%, розмір процентної ставки\~18% річних, спосіб надання\~кредиту - банківський переказ. Як вбачається з частини 3 Пропозиції номер договору карткового рахунку (оферти) 26259019766942. Відбулась реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», яке є правонаступником вcіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та АТ «Банк Ренесанс капітал», що підтверджується копіями виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом АТ «Перший Український Міжнародний Банк», затвердженого рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол № 87 від 25 листопада 2021 року). Згідно платіжної інструкції №3404436 від 05 лютого 2015 року, виданої АТ «ПУМБ» встановлено, що [PERSON] отримала кредит на картковий рахунок [NUMBER] в розмірі 18\~922,40 грн. Відповідач користувалася кредитними коштами, здійснювала часткове погашення простроченої заборгованості, що підтверджується випискою з особового рахунку з 05 лютого 2015 року по 07 травня 2024 року, виданої АТ «ПУМБ». Відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язання згідно умов договору кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором № GP-7410472 від 05 лютого 2015 року,\~заборгованість [PERSON] станом на 07 травня 2024 року становить 38\~123,55 грн, з яких: 15 952,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 14\~978,80 грн заборгованість за відсотками нарахованими по 05.03.2017 року та 7192,03 грн заборгованість за комісією. Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по рахунку [PERSON] , остання здійснювала часткове погашення боргу, останній раз по тіло кредиту 05 червня 2015 року на суму 686.91 грн та 239.73 грн процентів 05 серпня 2015 року. 08 травня 2024 між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) № 1, у відповідності до умов якого АТ «ПУМБ» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінако» в повному обсязі Права вимоги за Кредитними угодами, зазначеними у підписаному (-їх) Сторонами Реєстрі (-ах) Боржників, а ТОВ «ФК «Фінако» зобов`язалось прийняти та оплатити Права вимоги за вказаними Кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому Договором. Сторони погодили, що права вимоги за договором відступаються за ціною 1\~551 328 гр. 25 коп ( п. 3.1 договору). Згідно умов п. 4.1 договору, права вимоги за Реєстром боржників вважаються відступленими у день надходження оплати прав вимоги в повному обсязі на рахунок Цедента, вказаний у п. 3.2 договору, за ціною, визначеною п. 3.1 Договору. Цедент після надходження на його рахунок коштів в сумі, зазначеній в п. 3.1 Договору, передає Цесіонарію реєстр боржників. Як слідує із платіжної інструкції № 250 від 08 травня 2024 року, ТОВ «ФК Фінако» перерахувало на рахунок АТ «ПУМБ» 151 328.25 грн за договором відступлення права вимоги ( цесії) №1 від 08 травня 2024 року Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору відступлення прав вимоги (цесії) № 1 від 08 травня 2024, ТОВ «ФК «Фінако» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитною угодою № GP-7410472 від 05 лютого 2015 року в сумі 47\~584,75 грн, з яких: 15 952,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 14\~978,80 грн заборгованість за відсотками, 7192,03 грн заборгованість за комісією та 9461,20 грн заборгованість за неустойкою. 16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт пей» укладено договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Фінако» передало (відступило) ТОВ «ФК «Смарт пей» в повному обсязі Права вимоги за Кредитними угодами, зазначеними у підписаному (-їх) Сторонами Реєстрі (-ах) Боржників, а ТОВ «ФК «Смарт пей» зобов`язується прийняти та оплатити права вимоги за вказаними Кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому Договором. Права вимоги, що відступаються є ідентичними за обсягом (боржники, підстави виникнення, розмір, тощо) тим правам вимоги, які були набуті первісним кредитором на підставі договору відступлення прав вимоги (цесії) № 1 від 08 травня 2024 року, укладеним з Акціонерним Товариством «Перший Український Міжнародний Банк». Згідно умов п. 4.1 договору, права вимоги за Реєстром боржників вважаються відступленими у день здійснення оплати ціни прав вимоги в повному обсязі на рахунок Клієнта, вказаний у п. 3.2. договору за ціною визначеною у п. 3.1 договору. Сторони договору погодили ціну відступлення 1\~585\~266 гр. 65 коп, яка сплачена ТОВ «ФК «Фінако» на рахунок ТОВ «ФК «Смарт пей», що стверджується платіжною інструкцією №1 від 17.07.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 2 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Смарт пей» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитною угодою № GP-7410472 від 05 лютого 2015 в сумі 47\~584,75 грн, з яких: 15 952,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 14\~978,80 грн заборгованість за відсотками, 7192,03 грн заборгованість за комісією та 9461,20 грн заборгованість за неустойкою. Розглянувши справу, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення. Згідно з вимогами статей\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно\~вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1 ч. 1\~статті 512 ЦК України\~передбаченого, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Як встановлено судом 05 лютого 2015 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір за № GP-7410472. Згідно умов договору кредиту, відповідач отримала кредит у розмірі 18922 грн 40 коп, на строк 24 місяці, зі сплатою 18 % річних. Відповідач визнала факт укладення договору, отримання коштів, користуванням ними та часткове повернення. Однак, заявила клопотання про застосування строку позовної давності. Судом встановлено, що кінцевий строк повернення кредиту 05 липня 2017 року. Останній платіж на погашення боргу здійснений відповідачем 05 серпня 2015 року. Відповідно до вимог\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним\~правилом,\~перебіг позовної\~давності починається\~від дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права\~або про\~особу,\~яка його\~порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ЦК). Згідно\~вимог ст. 262 ЦК України\~заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Положеннями ст.\~266\~ЦК встановлено,\~що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до вимог ч.ч. 3,4 \~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, перебіг строку позовної давності розпочався 06 лютого 2017 року та закінчився 06 лютого 2020 року. Із позовом до суду позивач звернувся 13.11.2024 року, тобто після спливу позовної давності. Судом не встановлено доказів зупинення чи переривання позовної давності, в межах строку позовної давності, поважних причин пропуску такого строку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Смарт пей» слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи те, що у позові відмовлено, підстав для стягнення з відповідача судового збору не має. Разом з тим, відповідач подав клопотання про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 7750 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник відповідача подав суду: - договір про надання правничої (правової) допомоги від 18 грудня 2024 року, укладений між Адвокатським Бюро «Ростислава Никитюка» та [PERSON] ; - вартість правничої допомоги від 18 грудня 2024, згідно з яким вартість наданих Адвокатським Бюро «Ростислава Никитюка» послуг становить 7750 грн; - акт приймання передачі виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги №1 від 02 січня 2025 року, підписаний керуючим бюро Никитюком Р.І. та Заяць І.В., згідно з яким Адвокатським Бюро «Ростислава Никитюка» було надано [PERSON] правову допомогу на загальну суму 7750 грн; - ордер серії ВО №1067802 від 18 грудня 2024 року. Позивач подав клопотання про зменшення таких витрат до 1500 грн, посилаючись на їх необґрунтованість та неспівмірність із складністю справи, ціною позову та часом затраченим адвокатом. Згідно з\~вимогами ч.ч.1.2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Оцінивши в сукупності надані відповідачем докази на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає, що відповідачем підтверджено понесення таких витрат. Однак, приймаючи до уваги предмет, ціну спору, складність справи, клопотання сторони позивача про зменшення таких витрат, суд вважає, що із позивача на користь відповідача слід стягнути 2000 грн витрат на правову допомогу адвоката. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). На підставі викладеного та

Outcome: approved