Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Заявник звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу.\~Від спільного подружнього життя народився [PERSON] - [INFO] . Відомості про батька дитини були записані зі слів матері за ч.1 ст. 135 СК України. Батьки заявника офіційно зареєстрували шлюб в 2002 році, хоч фактично спільно проживали з 1996 року. За час спільного життя батьки не встигли подати заяву про визнання батьком заявника [PERSON] . З дня народження заявника та по день смерті батька батьки проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували заявника. До шлюбу заявника проживав разом з батьками і до повноліття перебував на їх утриманні, [PERSON] виконував усі обов`язки батька передбачені сімейним законодавством. Після початку повномасштабного вторгнення рф, [PERSON] , потрапив у полон та довгий час перебував у розшуку як безвісті зниклий. Після деокупації населеного пункту були знайдені останки невідомого загиблого. Заявником здавались зразки ДНК, та після проведення порівняльної експертизи встановлено подібність на 99,99994349%. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки пов`язане з виникненням спадкових прав, у зв`язку з чим і звернулося до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в заяві просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що вимоги заяви підтримує. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього життя народився [PERSON] - [INFO] . Відомості про батька дитини були записані зі слів матері за ч.1 ст. 135 СК України. Батьки заявника офіційно зареєстрували шлюб в 2002 році, хоч фактично спільно проживали з 1996 року. За час спільного життя батьки не встигли подати заяву про визнання батьком заявника [PERSON] . З дня народження заявника та по день смерті батька батьки проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували заявника. До шлюбу заявник проживав разом з батьками і до повноліття перебував на їх утриманні, [PERSON] виконував усі обов`язки батька передбачені сімейним законодавством. Після початку повномасштабного вторгнення рф, [PERSON] , потрапив полон та довгий час перебував у розшуку як безвісті зниклий. Після деокупації населеного пункту були знайдені останки невідомого загиблого. Заявником здавались зразки ДНК, та після проведення порівняльної експертизи встановлено подібність на 99,99994349%. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 14.11.1996 виданого Комсомольським відділом реєстрації акті цивільного стану м. Херсон, у відомостях про батька [PERSON] , [INFO] , зазначено « [PERSON] ». Також суд встановив, що мати заявника перебувала у відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . По батькові дитина зазначена « [PERSON] », що відповідає імені померлого [PERSON] . Ім`я та по-батькові батька дитини, записаного за заявою матері у свідоцтві про народження заявника, співпадає з іменем та по-батькові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.05.2025 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Зібрані по справі докази свідчать про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] а саме, що [PERSON] являється рідним батьком заявника. Встановлення данного факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки пов`язане з виникненням спадкових прав заявника. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved