Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

04 червня 2024 року керівник Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області через систему «Електронний суд» надіслав до суду вказаний позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Володимирською окружною прокуратурою Волинської області при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , який за допомогою бензопили «STIHL MS 180», перебуваючи на території лісового масиву виділу № 1 кварталу № 11 Коритницького лісництва Володимир-Волинського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що неподалік с. Малий Окорськ, Володимирського району, Волинської області зрізав, тобто відділив від кореня одне сухостійне дерево породи «дуб» діаметром в пні 48*49 см. Внаслідок протиправних дій [PERSON] . Затурцівській ТГ заподіяні збитки в розмірі 88031,76 гривень. За вказаним фактом 12.01.2025 внесено відомості до ЄРДР за № 12025030510000016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України. Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 10.04.2025, який набрав законної сили 13.05.2025, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді 3 роки обмеження волі, із застосуванням ч.1 ст. 75 КК України визначено іспитовий строк 1 рік. Згідно довідки-розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев в урочищі "Садівська Дача", що знаходиться на території Затурцівської територіальної громади, незаконними діями [PERSON] державі заподіяно збитки у розмірі 88031,76 грн. Однак, дана сума завданих збитків, заподіяна навколишньому природному середовищу протиправними умисними діями відповідача [PERSON] , в добровільному порядку правопорушником не відшкодована, у зв`язку із чим підлягає стягненню за рішенням суду. Таким чином, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно, а тому, виходячи з наданих органам прокуратури повноважень у сфері представництва в суді законних інтересів держави, виникла необхідність у зверненні Володимирської окружної прокуратури до суду з позовом в інтересах держави в особі Затурцівської сільської ради. Просить стягнути із [PERSON] на користь Затурцівської сільської ради шкоду, заподіяну порушенням законодавства про навколишнє природне середовище, в сумі 88031,76 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 09 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, який за клопотанням представника позивача було відкладено, востаннє на 11 вересня 2025 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про що є відомості в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Представник третьої особи філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, що стверджується довідкою про доставку електронного документу. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, відзиву від нього до суду не надходило. Враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та представника третьої особи. У судовому засіданні прокурор Сулімук Ю.М. позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити, також не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Представники Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області Ковальчук Ю.В. та Власюк І.М. підтримали позовні вимоги, просили стягнути із відповідача шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Також не заперечували щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачів, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, представників Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно ст. 4, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Враховуючи, що Затурцівська сільська рада не зверталася до суду з позовом до [PERSON] щодо відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, виходячи з наданих органам прокуратури повноважень у сфері представництва в суді законних інтересів держави, Володимирська окружна прокуратура правомірно звернулась з позовом до Локачинського районного суду в інтересах держави в особі Затурцівської сільської ради. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Статтею 1 ЛК України визначено, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно з частиною другою статті 24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Пунктом 1 частини першої статті 105 ЛК України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, в тому числі, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно з пунктом «б» частини першої статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Згідно із ст. 14 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду це сукупність науково-обгрунтованих екологічних вимог, норм і правил, які визначають правовий статус, призначення цих територій та об`єктів, характер допустимої діяльності в них, порядок охорони, використання і відтворення їх природних комплексів. Режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначається відповідно до цього Закону з урахуванням їх класифікації та цільового призначення. Судом встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є об`єкт природно-заповідного фонду заповідне урочище місцевого значення «Садівська Дача». Згідно відповіді філії «Поліський лісовий офіс» від 30.01.2025 №1410/34.4.4-2025 щодо надання інформації та копій документів в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 12025030510000016 за ч.1 ст.246 КК України, Коритницьке (Садівське) лісництво, квартал 11, виділ 1 відноситься до території природно-заповідного фонду та відноситься до майстерської дільниці №1 та закріплений за майстром лісу [PERSON] (а.с. 19-20). Наказом «Про закріплення кварталів державного лісового фонду за майстерськими дільницями» виданим філією «Поліський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 10 січня 2025 року закріплено, зокрема, за Коритницьким лісництвом площею 4941 га лісові квартали, у тому числі 1-49, площею 2678 га, до майстерської дільниці №1, майстер лісу Цейзер Б.В. (а.с. 21-24). Як вбачається із охоронного зобов`язання № 50 від 13 травня 2024 року заповідне урочище місцевого значення «Садівська дача» площею 2640 га в межах землекористування філії «Володимир-Волинське ЛМГ» ДП «Ліси України», Садівське лісництво, кв. 1-48 передано під охорону та збереження території філії (а.с. 25). Відповідно до положення про заповідне урочище місцевого значення «Садівська Дача» Луцького та Володимирського районів Волинської області дане урочище утворене у відповідн ості до рішення Волинської обласної ради від 29.03.2005 №19/27, зміна меж згідно рішення Волинської обласної ради від 04.11.2011 №7/21, зміна категорії згідно рішення Волинської обласної ради 13.03.2012 №10-67 та зміна категорії згідно рішення Волинської обласної ради від 37.07.2014 №27/6 з метою збереження цінного лісового масиву дубових та дубово-грабових насаджень, що знаходиться на північних схилах північної височини, звідки витікає річка Чорногузка, де зростає підсніжник звичайний та трапляються борсук і видра, занесені до Червоної книги України. (а.с. 26-31). Статтею 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Відповідно до ст. 26 цього Закону на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Предметом спору у вказаній справі є шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, шляхом незаконної порубки деревини на території природно-заповідного фонду. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Судом встановлено,\~що вироком Локачинського районного суду Волинської області від 10.04.2025, який набрав законної сили 13.05.2025, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено покарання за те, що 11 січня 2025 року близько 15:30 год., діючи умисно, з метою завдання шкоди довкіллю, усвідомлюючи, що ліс належить до об`єктів природно-заповідного фонду (заповідне урочище місцевого значення «Садівська Дача»), розуміючи про відсутність спеціального дозволу на вирубку дерев та незаконність своїх дій, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи всупереч вимогам статі 69 Лісового кодексу України, за допомогою бензопили «STIHL MS 180», заздалегідь підготовленої для скоєння кримінального правопорушення, перебуваючи на території лісового масиву виділу № 1 кварталу № 11 Коритницького лісництва Володимир-Волинського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що неподалік с. Малий Окорськ, Володимирського району, Волинської області зрізав, тобто відділив від кореня одне сухостійне дерево породи «дуб» діаметром в пні 48*49 см, розрізавши його на окремі частини (колоди), після чого частину колод погрузив на підводу з кіньми, однак, був виявлений майстром лісу Коритницького лісництва Володимир-Волинського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» Цейзером Б.В. Умисними діями [PERSON] вчинив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України. У результаті вказаних протиправних дій [PERSON] заподіяв шкоду в сумі 88 031 грн. 76 коп.. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вироком Локачинського районного суду Волинської області від 10.04.2025 року вина [PERSON] доведена. Згідно із довідкою-розрахунком шкоди, завданої лісу, яка проведена відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10 травня 2022 p., діями відповідача спричинено шкоду в розмірі 88031,76 гривень (а.с. 50). У відповіді Затурцівської сільської ради від 21.05.2025 року зазначено, що сума завданих збитків, заподіяна навколишньому природному середовищу протиправними умисними діями відповідача [PERSON] , в добровільному порядку ним не відшкодована (а.с. 48) З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено факт порушення [PERSON] чинного законодавства, а саме: заподіяння шкоди внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, шляхом незаконної порубки деревини на території природно-заповідного фонду, а також розміру шкоди, що перебувають у прямому причинному зв`язку, відтак, позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь держави 88031,76 грн. Крім того, судом встановлено, що незаконна порубка деревини відбулася на території Затурцівської ТГ. Підпунктом 1 пункту "б" частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища, крім іншого, також встановлені в статтях 15, 19 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції яких віднесено здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Місцеві ради можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до законодавства України. Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди навколишнього природного середовища утворюєються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Органи місцевого самоврядування є отримувачем коштів, які надійшли на відшкодування шкоди, заподіяної державі. Таким чином, збитки, заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку до спеціального фонду Затурцівської сільської ради, на території якої здійснено незаконну порубку деревини, та в подальшому підлягає розподілу відповідно до п.4 ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі ст. ст. 13, 66 Конституції України, ст. ст. 324, 1166 ЦК України, ст. ст. 5, 41, 47, 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 1, 105, 107 ЛК України, ст.ст. 7, 26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України»,

Outcome: approved