Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 38959-08/2024 від 31.08.2024 в сумі 22400 грн та стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 31.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 38959-08/2024. За умовами цього договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість в загальній сумі 22400 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 8050 грн, заборгованість за штрафом 7350 грн. 23.12.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №23122024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги стосовно боржника [PERSON] за кредитним договором №38959-08/2024 від 31.08.2024. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 26.05.2025 відкрито провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 14.07.2025 задоволено клопотаня про витребування доказів. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати до суду інформацію: 1) чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; 2) чи була успішною транзакція здійснена 31.08.2024 о 21-00 годині на банківську карту [NUMBER] в сумі 7000 грн; 3) чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ; 4) чи проводилася верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без його участі, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. У судовому засіданні судом встановлено, що 31.08.2024 [PERSON] уклала з ТОВ «Стар Файненс Груп» договір про надання фінансового кредиту №38959-08/2024. Договір укладено в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом. Згідно з умовами кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 31.08.2024. Кредит має бути погашений відповідно до графіку платежів, дата погашення 28.12.2024. За користування кредитом товариство нараховує проценти, що є платою за користування кредитом. Денна процентна ставка складає 1%. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хххххх-6153 (п.п. 1.1, 1.2., 1.4., 1.4.1., 1.6. Договору). Відповідно до п. 5.3 Договору, у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Відповідно до графіку платежів кредит видано 31.08.2024, позичальник мав до 28.12.2024 повернути кредит, періодичними платежами, всього 4 щомісячні платежі у відповідних розмірах. Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек» від 31.03.2025 №20250331-44, товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунків. Між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір на переказ коштів №0902 від 09.02.2024. Відповідно до цього договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Стар Файненс Груп» 31.08.2024 21:00 на суму 7000 грн, призначеня платежу: зарахування на карту, маска картки [NUMBER] . Згідно з інформацією АТ КБ «Приват Банк» від 08.09.2025 №20.1.0.0.0/7-250901/78178-БТ зазначена в кредитному договорі картка 516874хххххх6153 належить [PERSON] , на цю картку 31.08.2024 був здійснений переказ в розмірі 7000 грн, інформація про платника РТ_Suncredit_Credit, Kyiv. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором [PERSON] має заборгованість перед кредитором, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 1750 грн, заборгованість за штрафом 7350 грн. Позичальник кошти на сплату кредиту не вносив. Забгованість розрахована за період з 31.08.2024 по 23.12.2024 включно, з 30.09.2024 по 23.12.2024 позичальнику нарахований штраф. 23.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №23122024. Згідно з умовами цього договору, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п. 1.1. Договору). Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності диним договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 1.4. Договору). Право вимоги - Право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених боржником кредитних договорів. (п. 2 Договору). Сума фінансування за цим договором визначена в розмірі 3418567,77 грн (п.7.1. Договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2025, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобовязань сторонами. Відповідно до копії платіжної інструкції №9471 від 23.12.2024 позивач перевів на рахунок ТОВ «Стар Файненс Груп» 3418567,77 грн плата за відступлення права вимоги зг договору факторингу №23122024 від 23.12.2024. Сторонами договору був підписаний акт приймання-передачі реєстру боржників. Згідно з реєстром боржників до нього включений боржник [PERSON] за кредитним договором №38959-08/2024 від 31.08.2024 в розмірі 22400 грн. Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~207\~ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні судом на підставі належних та допустимих доказів були встановлені факти укладення 31.08.2024 [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» договору про надання фінансового кредиту №38959-08/2024, перерахування позичальнику кредитних коштів в розмірі 7000 грн. Позичальником порушені умови договору щодо повернення наданого кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Строк повернення кредиту настав. Визначений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами відповідає умовам кредитного договору та підлягає стягненню. Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування боржнику заборгованості за штрафом в розмірі 7350 грн, суд виходить з таких положень Закону. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 5.3 Договору, у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Кредитодавцем, на підставі умов кредитного договору, у зв`язку з порушенням позичальником строків внесення платежів установлених Графіком платежів, був нарахований штраф в розмірі 7350 грн. Таке нарахування відповідає умовам договору. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так, з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє на теперішній час. Отже, на підставі викладеного, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця штрафу за прострочення виконання кредитного зобов`язання. Нарахований штраф підлягає списанню кредитодавцем. Тому заявлена до стягнення сума заборгованості за штрафом не підлягає стягненню з боржника. Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону та встановленими на підставі наданих доказів у судовому засіданні обставинами. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ч.1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів укладення та дійсності договору відступлення прав вимоги - факторингу між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», переходу прав вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №38959-08/2024 від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд доходить висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника. Отже, на підставі викладеного, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту в розмірі 15050 грн, з яких: тіло кредиту 7000 грн, відсотки 8050 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Як вбачається з платіжної інструкції, позивач за подання позову до суду, у відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1627,28 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 15050грн*2422,40грн/22400 грн). Також позивачем понесені витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. Ці витрати підтверджуються копіями: договору про надання правової допомоги, замовлення, детального опису робіт, рахунку на оплату, ордеру, свідоцтва про прав на заняття адвокатською діяльністю, виписки з ЄДРЮОФОПГФ. У зв`язку з частковим задоволенням позову на відповідача покладається сплата понесених позивачем витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 4703,13 грн (15050грн *7000грн/22400грн).

Outcome: partial