Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якій представник позивача Грибанов Д.В. просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06594-05/2024. Крім того, 09.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14295-05/2024. Кредитні договори було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису, що був сформований шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону Відповідача, вказаний у пункті 8 Кредитних договорів. У договорах містяться реквізити та підписи сторін. 19.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а останнє приймає ці Права вимоги до Боржників, зазначених у Реєстрі боржників. Вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитних договорів у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 32010 грн, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 16.04.2025 провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, вказав, на позові наполягав. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно ч. 8 ст.128, п. 5 ч. 6 ст.\~272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 04.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06594-05/2024. (а.с. 7 9). Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису, що був сформований шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону Відповідача, вказаний у пункті 8 Кредитного договору (а.с. 9 на звороті, 11 12). Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими Відповідачем Первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим у день його перерахування. Підписуючи Кредитний договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджених ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», що розміщені на офіційному вебсайті Товариства. Відповідач визнав, що повністю розуміє умови Кредитного договору, погоджується з ними та зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Згідно з повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що 04.05.2024 на карту відповідача було зараховано 7\~000 грн (а.с. 13). Таким чином, ТОВ «МІЛОАН», надавши відповідачці кредит, свої зобов`язання за договором виконало. Крім цього судом встановлено, що 09.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14295-05/2024, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 2700,00 грн строком на 120 днів, з денною процентною ставкою 1,50 %. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису, що був сформований шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону Відповідача, вказаний у пункті 8 Кредитного договору (а.с. 14 19). 19.09.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а останнє приймає ці Права вимоги до Боржників, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 23 -25). Згідно з витягом із Реєстру боржників від 19.09.2024 до Договору факторингу № 19092024 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 32 010,00 грн за договорами № 06594-05/2024, № 14295-05/2024, з яких: 7000 грн заборгованість за основною сумою кредиту, 12\~600 грн заборгованість за процентами, 3500 грн заборгованість за штрафними санкціями - 3500 грн; 2 700 грн заборгованість за основною сумою кредиту, 4860 грн заборгованість за процентами, 1350 грн заборгованість за штрафними санкціями - 1350 грн (а.с. 27). Всупереч умовам Кредитних договорів, відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань, не погасив кредитної заборгованості ні перед первинним кредитором, ні перед правонаступником. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Заявляючи позовні вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилається на те, що між фінансовими установами та [PERSON] були укладені кредитні договори, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відповідно до яких було надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підтвердження умов договору надано суду також розрахунок заборгованості. Вказані документи підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Матеріали справи містять підтвердження, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи договори своїм одноразовим електронним підписом, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. За наведених обставин є підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як клієнт за договором факторингу, набув право вимоги за вищенаведеними кредитними зобов`язаннями до відповідача на умовах визначених договорами кредитування. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив ,якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із змісту ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори № 06594-05/2024, № 14295-05/2024 укладені у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, суд вважає що позов слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн, заборгованості за відсотками 12600 грн (кредитний договір № 06594-05/2024), у розмірі 2\~700 грн заборгованість за тілом кредиту, 4860 грн заборгованості за відсотками (кредитний договір № 14295-05/2024). Водночас суд не погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем в частині стягнення з відповідачка штрафних санкцій з таких підстав. Відповідно п. 18\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зідно зі ст.6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Таким чином, позовні вимоги в частині стягненні заборгованості за штрафними санкціями в сумі 3500 грн за договором № 06594-05/2024, 1350 грн за договором № 14295-05/2024 не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги в частині стягненні заборгованості за штрафними санкціями в сумі 3500 грн за договором № 06594-05/2024, 1350 грн за договором № 14295-05/2024 не підлягають до задоволення. Оскільки позовні вимоги задоволено на 84,85% (27160 х 100 : 32010), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2569,26 грн судового збору (3028 х 80,6%:100).

Outcome: partial