Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (в особі представника Шох І.В.), звернувся до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 52\~306,50 грн. Крім того просить стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 22.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 454011183 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, заповнюючи анкету заявку на отримання грошових коштів в кредит відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Таліон Плюс» кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 21750,00 грн., які були надані позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті: [NUMBER] , що є доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Отже кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі. В ту чергу як відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала в частині повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість за договором № 454011183 від 22.09.2024 р., загальний розмір якої становить 52\~306,50 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 21750,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 30556,50 грн. 26.11.2024 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/10, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було відступлено право грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. На підставі викладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Таліон\~Плюс» є\~новим кредитором\~та належним\~позивачем у\~спірних правовідносинах\~та просить\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на свою\~користь заборгованість\~за договором\~№ 454011183 від 22.09.2024 р., у розмірі 52\~306,50 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.95,105,114,123). Відповідач [PERSON] в судове засівання не прибула за невідомою суду причиною. Про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку (а.с.94,104,113,122), а також шляхом направленням смс-повідомлення за допомогою додатку «Viber» на належний відповідачу номер мобільного телефону та електронну адресу, які останньою отримувалось, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.92,93,101,102,110,111,120). Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 22.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 454011183 (далі Договір). Вказаний договір та Паспорт споживчого кредиту до Договору № 454011183 від 22.09.2024 р. підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора: HQUY (а.с.18-а.с.20, а.с.20-зворот-а.с.31). Кінцевою датою повернення кредиту є 22.10.2029 р. (п.7.3 Договору). Згідно п. 8.3 Базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. Акцепт договору відповідачем підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора HQUY час відправки ідентифікатора відповідачу 22.09.2024 о 17:33:52 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується: QR-кодом, який знаходиться у розділі 15 Договору «Реквізити сторін» також зазначено електронний підпис із одноразовим ідентифікатором фізичної особи [PERSON] - (а.с.19-зворот, а.с.31-зворот); заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 22.09.2024 (а.с.18), заповнюючи анкету заявку на отримання грошових коштів в кредит відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Таліон Плюс» кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 21750,00 грн., які були надані позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті: [NUMBER] , що є доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Пунктом 2.1, 2.2 Договору встановлено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 27\~000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога».\~Сума кредитного\~ліміту,\~вказана у\~п.5.1\~Договору,\~є загальною\~сумою Кредиту\~за цим\~і є\~максимальною сумою\~грошових коштів\~на умовах\~кредиту,\~яка протягом\~строку дії\~Договору одночасно\~може бути\~у розпорядженні\~Позичальника.\~ \~ \~ Відповідно до п.2.3, 2.4 Договору, кредитодавець надає позичальнику перший Транш за Договором в сумі 12\~000,00 грн. Другий та решта Траншів за Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбаченим цим Договором. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду складає 30 днів від дати отримання позичальником першого Траншу. Пунктом 5.1 Договору встановлено, що кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] . Відповідно до п.6.1 Договору, позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії Договору, може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні Кредиту. Відповідно до Додаткових угод до Договору № 454011183 від 22.09.2024, за реквізитами платіжної карки позичальника: [NUMBER] , 04.10.2024, 09.10.2024, 15.10.2024, 17.10.2024, відповідачу [PERSON] було здійснено безготівковий переказ Транщів (а.с.32-39), що підтверджується письмовими підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.43-зворот, а.с.44-зворот), платіжними дорученнями на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача (а.с.45-46), а також Довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про проведення платіжних операцій надавачем платіжних послуг (а.с.47-зворот-а.с.49). Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 52\~306,50 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 21750,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 30556,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що знаходиться з матеріалах справи (а.с.16-зворот-а.с.17). 26.11.2034 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/10 відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було відступлено право грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову (а.с.10-зворот-а.с.15). На підставі викладеного позивач ТОВ «Таліон Плюс», як правонаступник первісного кредитора набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії №454011183 від 22.09.2024 р. у розмірі 52306,50 грн. Відповідачу ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на її електрону адресу було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.49-зворот). ТОВ «Таліон Плюс» на електронну адресу відповідача було надіслано лист-повідомлення про дострокове розірвання Договору та необхідність оплати всієї суми заборгованості та досудову вимогу (а.с.50). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 11 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями. Підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ Про електронну комерцію, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» електрона взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікаціяв інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин. Відповідач [PERSON] вимоги вищевказаного Договору кредитної лінії №454011183 від 22.09.2024 р. не виконала в повному обсязі в обумовлені строки, кредит та відсотки за користування кредитом не сплатила в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 52\~306,50 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 21750,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 30556,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що знаходиться з матеріалах справи (а.с.15-17). При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 3, 6, 627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем [PERSON] 22.09.2024 р. було укладено Договір кредитної лінії № 454011183, за невиконання зобов`язань за яким у останньої виникла заборгованість в загальному розмірі 52 306,50 грн. Долучена позивачем засвідчена належним чином копія договору факторингу, №МВ-ТП/10 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підтверджує факт відступлення права вимоги. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Правомірність укладеного 22.09.2024 р. між сторонами Договору кредитної лінії № 454011183, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковими для виконання. Первинним кредитором надано відповідачу кредитні кошти, які остання повинна була повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитний договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.15-зворот- а.с.17). Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за Договором кредитної лінії, суду не надала. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з\~відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 454011183 від 22.09.2024 р. в розмірі 52\~306,50 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 21750,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 30556,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (а.с.10). Щодо витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного. Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, на підтвердження яких надані копії відповідних доказів: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Клінько А.В. (а.с.51); ордер серії СВ № 1116266 на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 доручає адвокату Клінько А.В. здійснювати правничу допомогу (а.с.51-зворот), договір про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «Ліга юридичних технологій та інновацій» та ТОВ «Таліон Плюс (а.с.52-56); додаткова угода № 431 від 30.12.2024 до Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 року, з переліком наданих послуг та їх вартості (а.с.56-зворот), Акт приймання-передачі послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 року з переліком та обсягом наданих правових послуг (а.с.57-зворот); платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 1331 від 30.12.2024, згідно якої ТОВ «Таліон Плюс» сплачено на рахунок АО «ЛЮТІ» оплату за надання правової допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 року в розмірі 5000,00 грн. Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу, клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved