Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» Колодка В.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості на суму 40704,52 грн. за спожиту, але необліковану приладом обліку електричну енергію, згідно Договору №16 віл 25.09.2023 про реструктуризацію. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01.01.2019 року правовідносини між сторонами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ), затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, в яких Позивач виступає в якості ОСР, а Відповідач споживачем послуг з передачі (розподілу) електричної енергії. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з передачі (розподілу) електричної енергії у будинку [ADDRESS] , , за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № 064/68 Протягом 2015,\~2018\~та 2020\~років при перевірці представниками ОСР на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», пп.З п. 5.1.1. ПРРЕЕ, під час проведення обстеження електроустановки споживача щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії за місцем проживання відповідача за адресою [ADDRESS] , було виявлено порушення ним зазначеного Закону України та ПРРЕЕ. На підставі п. 8.2.5. ПРРЕЕ, виявлені порушення було зафіксовані в Актах про порушення ПРРЕЕ № 202751 від 02.04.2015, 204286 від 25.09.2015, 208827 від 06.02.2017, 220795 від 06.11.2018, 214723 від 17.01.2018, 0001674 від 01.06.2020. Відповідно до розділу 8.4 ПРРЕЕ, за фактом виявленого порушення, на підставі зазначених Актів про порушення ПРРЕЕ відповідачу було визначено обсяг та вартість спожитої; але необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму 75704,57 грн. Згідно з п. 8.2.7. ПРРЕЕ, споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. 25.09.2023 року споживачем було укладено договір № 16 про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якого споживач [PERSON] визнав в повному обсязі наявність перед кредитором зобов`язання у вигляді заборгованості за Актами про порушення ПРРЕЕ № 202751 від 02.04.2015, 204286 від 25.09.2015, 208827 від 06.02.2017, 220795 від 06.11.2018, 214723 від 17.01.2018, 0001674 від 01.06.2020 і зобов`язався здійснити її погашення (оплату) в порядку і на умовах, визначених цим Договором. На теперішній\~час,\~зобов`язання по\~договору в\~повному обсязі\~ [PERSON] ,\~не виконані, сума заборгованості станом на 01.01.2025 року становить 40704,52 грн, у зв`язку з чим AT «ДТЕК Донецькі електромережі» вимушені звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та економічних інтересів. Представник позивача\~просить стягнути\~з [PERSON] \~вартість необлікованої\~електричної енергії\~у сумі\~40704,52\~грн. на користь AT ДТЕК Донецькі електромережі та 3028,00 грн судових витрат. У підготовче засідання представник позивача Колодка В.В. не з`явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити в повному обсязі. (а.с.41). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повній сумі 40704,52 грн., а також судові витрати у справі. Пояснив, що між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та ним укладено договір №16 від 25.09.2023 про реструкткризацію заборгованості, який він частково виконав, але припинив вносити чергові обов`язкові платежі за відсутності фінансової можливості. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову,суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Одним із різновидів комунальних послуг є послуги з постачання та розподілу електричної енергії (ст. 5 Закону № 2189-VІІІ). Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з статтями 7, 9 цього ж Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання\~позову відповідачем,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону і\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~ відповідач\~ [PERSON] ,\~як споживач\~електричної енергії,\~допустив безоблікове\~користування електричною\~енергією,\~25.09.2023\~року споживачем\~було укладено\~договір №\~16\~про реструктуризацію\~заборгованості,\~відповідно до\~якого,\~споживач [PERSON] \~зобов`язався виплатити\~суму заборгованості\~протягом 27\~місяців,\~зобов`язання по\~договору в\~повному обсязі\~не виконані,\~сума заборгованості\~станом на\~01.01.2025\~року становить\~40704,52\~грн., розрахунок заборгованості відповідача, проведений позивачем, є обґрунтованим, не оспорюється відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн., що підтверджується документально (а.с.4). \~ \~ \~ \~Беручи до уваги, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142\~ЦПК України,\~позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1514 грн., а решту судового збору в розмірі 1514 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved