Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що\~ 21 січня 2022\~ року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено\~ договір про надання споживчого\~ кредиту №235465, який підписано\~ електронним підписом одноразовим ідентифікатором.\~ Кредит надається у безготівковій формі, шляхом перерахування кредиту\~ на платіжну картку. Первісним кредитором зобов`язано виконано шляхом перерахування відповідачу\~ кредитних коштів, відповідачем\~ зі свого боку зобов`язання не виконані. 29 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~ та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ укладено договір факторингу № 29022024 у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~\~ передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає\~ належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~ права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором\~\~ представник позивача просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04 липня\~\~\~ 2025 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Грибанов Д.В.\~ в судове засідання не з`явився,\~ в позові\~\~ зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. В судове засідання відповідач [PERSON] була\~ викликана\~ шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] вручено. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилася, причини\~ її\~ неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Представник позивача стверджує, що\~ 21 січня 2022\~ року\~ між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту\~ № 235465. Згідно п.1.1 Договору\~ укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до\~ якої забезпечується\~ споживачу через Веб сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІТС товариства здійснюється при\~ вході Споживача\~ в особистий кабінет в порядку передбаченому\~ Законом України « Про електронну комерцію»,\~ в тому числі\~ шляхом перевірки\~ мобільного телефону Споживача, вказаного при вході. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок\~ забезпечує Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 грудня 2020 р. у справі №561/77/19). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Разом з тим, ані Договір кредиту, ані матеріали справи не містять даних про надання Позикодавцем відповідачу одноразового ідентифікатору, за допомогою якого було підписано Договір позики. Тому не можливо встановити,\~ чи відповідає ідентифікатор указаний поруч з прізвищем позичальника одноразовому ідентифікатору, присвоєному споживачу. Як вбачається з останньої сторінки наданого позивачем кредитного договору в розділі реквізити сторін, дані про споживача зазначено: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ,\~\~ паспорт серія\~ [NUMBER] , виданим Люботинським РВ УМВС України в Харківській області 09 грудня 1998 року,\~ місце проживання: [ADDRESS] . Підписано електронним ідентифікатором\~ М776 21.01.2022 15:41.51. Дані про належність вказаного в договорі одноразового ідентифікатора\~ саме споживачу [PERSON] \~ позивачем не надані. З метою визначення підсудності даної справи суд, скориставшись даними Єдиного державного демографічного реєстру, отримав відповідь від 20 червня 2025 року про відсутність даних про реєстрацію місця проживання особи на ім`я [PERSON] , [INFO] . З метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Люботинським РВ УМВС України в Харківській області 09 грудня 1998 року, судом був направлений відповідний запит до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради. Вказаним органом реєстрації була надана відповідь від 02 липня 2025 року про те, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованою не значиться, натомість за вказаною адресою значиться зареєстрованою інша фізична особа на підставі іншого паспортного документу. В подальшому судом отримано інформацію від Люботинського відділу ГУДМС у Харківській області з якого вбачається, що факт документування паспортом громадянина України\~ [PERSON] , [INFO] не встановлений. За обліками Люботинського відділу ГУДМС України в Харківській області\~ бланк паспорта громадянина України\~ серія [NUMBER] , виданий Люботинським РВ УМВС України в Харківській області 09 грудня 1998 року на ім`я іншої особи. Таким чином позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт укладання договору. З огляду на отриману інформацію\~ та невідповідність даних про особу споживача, зазначених в договорі з повідомленням\~\~ з державних органів, виникають обґрунтовані сумніви в справжності ідентифікації особи споживача. Таким чином, суду не надано достовірних, беззаперечних доказів укладення кредитного договору № 235465 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] . \~ На підтвердження виконання умов кредитного договору\~ та перерахування коштів відповідачу [PERSON] позивач\~ не надав жодного доказу. Згідно п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі\~ шляхом їх перерахування/ утримання у розмірі 15000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , іншої платіжної картки, реквізити наданої споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Позивачем не надано інформації про рахунок відповідача, відкритий для зарахування коштів за договором позики та підтвердження перерахування таких коштів\~ Натомість надано довідку ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» з якої вбачається, що 21 січня 2022 року о 15:43:04\~ перераховано 15000.00 грн., номер картки [NUMBER] . Однак даних на підтвердження належності вказаної картки саме відповідачу не надано,\~ тому з наданої довідки неможливо однозначно встановити, що саме [PERSON] на виконання\~ договору про надання споживчого кредиту\~ № 235465 зараховано\~ кредитні кошти.\~ На підтвердження наявності заборгованості відповідача представник позивача склав розрахунки заборгованості, проте які данні використовувались при складенні даних розрахунків позивачем невідомо. Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2018 року\~ в справі №161/16891/15-ц. Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2018 року в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~ первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору. Але процесуального обов`язку щодо подання усіх необхідних доказів разом з позовною заявою позивачем не дотримано. Отже, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~ умов договору про надання споживчого кредиту № 235465 в частині надання позикодавцем кредиту позичальникові у розмірі 15000 грн., то відповідно і не доведено виникнення у відповідача обов`язку з повернення позики та сплати процентів. Наданий представником позивача розрахунок не є первинним документом, оскільки не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також залишається невідомим, на підставі яких первинних документів цей розрахунок взагалі було здійснено. Таким чином, надані позивачем платіжна інструкція та розрахунок заборгованості не можна вважати допустимим доказами виникнення та існування заборгованості, оскільки вони не є первинними документами. До позовної заяви позивач не додав жодного іншого первинного бухгалтерського документа, у тому числі не надано підтверджуючих даних про те, що обумовлені Договором кредиту грошові суми були перераховані на користь відповідача. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що правопопередниками позивача на користь відповідача були перераховані грошові кошти. З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] \~ заборгованості за Договором\~ про надання споживчого кредиту № 235465, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed