Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

05 червня 2025 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» в особі представника через систему «Електронний суд» звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість в сумі 44 189,48 грн., з яких: 30 757,22 грн. заборгованість за кредитом; 4,62 грн. заборгованість по відсотках; 13 427,64 грн. заборгованість по комісії, та судові витрати: 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 3 515,97 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 02 січня 2022 року між ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №483731585 на суму 33799 грн., строком на 12 місяців. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 27.03.2025 року має заборгованість в розмірі 44189,48 грн., з яких: 30\~757,22 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4,62 грн. заборгованість по відсотках; 13427,64 грн. заборгованість по комісії. Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу. Відповідь на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунені. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П. В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 06 червня 2025 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , на який надано відповідь № 1455597 від 06.06.2025. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість через систему «Електронний суд» неодноразово подавав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилася. Вказала, що вона не заперечує отримання кредиту, але так сталися життєві обставини, що вона оплатила лише погашення заборгованості за один місяць. А в подальшому фінансово не могла сплачувати погашення кредиту. Вона неодноразово намагалася зустрітися з працівниками банку з питанням реструктуризації боргу, однак це виявилося не можливо. Суд, заслухавши відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить до наступного. Судом встановлено, що 02 січня 2022 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №\~483731585, акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №\~483731585, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 33799,00 гривень, з відсотками за користування в розмірі 0,01% на строк 12 місяців. Паспорт споживчого кредиту містить погоджені стонами основні умови кредитування з урахуванням побажання споживача, а саме: розмір тіла кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, максимальну суму кредиту, а також розмір відсоткової ставки, розмір комісійної винагороди та наслідки прострочення виконання зобов`язання. Згідно з Витягу з Державного реєстру банків, сформованого 02.12.2022, та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа банк») на Акціонерне товариство «Сенс банк»\~(скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»), внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок у розмірі 33799,00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам [PERSON] за період з 02.01.2022 року по 27.03.2025 року та меморіальним ордером №\~831278135 від 04 січня 2022 року. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 27.03.2025 року становить 44189,48 грн., з яких 33757,22 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4,62 грн. заборгованість по відсотках, 13427,64 заборгованість по комісії. 02.06.2025 року АТ «Сенс Банк» звернувся з досудовою вимогою до [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вимогами ст.\~599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписуючи 02.01.2022 року оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №\~483731585 та акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №\~483731585, які в сукупності становлять кредитний договір, відповідач визнала надані позивачем умови кредитного договору, тарифи та правила. Тобто, сторонами при укладенні договору були досягнути усі істотні умови договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка по особовим рахункам. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, відповідачем по справі суду не надано. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надала, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №\~483731585 від 02.01.2022 року, яка станом на 27.03.2025 року становить 44189 (сорок чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн. 48 (сорок вісім) коп., з яких: 30757,22 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4,62 грн. заборгованість по відсотках, 13427,64 грн. заборгованість по комісії Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3515,97 грн. Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., а оскільки позивачем не надано належних доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3515,97 грн., тому суд не вбачає законних підстав для їх відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial