Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

10 червня 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 14 жовтня 2022 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, взаєморозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними припинені. Збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. Ухвалою суду від 20 червня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.12). Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. В прохальній частині позовної заяви, позивач просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.1 на звороті). Відповідачка про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідачки, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.20). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач наполягає на розлученні. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачкою стало те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, взаєморозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними припинені. Збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. З огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду з позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved