Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~04\~серпня 2025\~року [PERSON] \~звернулася до\~Черкаського районного\~суду Черкаської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 вересня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на життя. Сторони проживають окремо, шлюб є формальним, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Також, позивач указує про те, що між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального забезпечення дитини, син перебуває на її утриманні. На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами,\~та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. 1.2.\~Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; розгляд призначено на 11 вересня 2025 року. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. 1.3. 27 серпня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує про те, що спільне подружнє життя у них не склалося у зв`язку із різними поглядами на нього. Останнім часом між ними поступово погіршувалися відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. За його глибоким переконанням він також не вбачає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. Разом з тим, указав, що шлюб припинив існувати з 29 липня 2025 року та саме з цієї дати він перестав спільно проживати з позивачем, не відповідають дійсності і пояснення позивача про те, що вона самостійно утримує сина, оскільки він постійно надає грошові кошти як готівкою так і здійснює грошові перекази на її банківську карту. Також постійно купує продукти харчування для сім`ї. Відтак, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Разом з тим вважає, що дане питання могло бути вирішено між ними самостійно без звернення до суду. Крім того, висловив заперечення щодо розміру стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи їх занадто завищеними та такими, що не відповідають критеріям розумності та справедливості. До матеріалів відзиву додано: копію акта опитування сусідів; копію характеристики; копію талон-повідомлення ЄО №71301 про виклик працівників поліції від 09.08.2025; копію талон-повідомлення ЄО №70221 про виклик працівників поліції від 06.08.2025; копію відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб; копію виписки з банківської карти. 1.4. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. 1.5. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно\~з свідоцтвом\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого 30\~вересня 2020\~року Виконавчим\~комітетом Леськівської\~сільської ради\~Черкаського району\~Черкаської області,\~ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 вересня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис № 11. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] народився [INFO] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 219.\~Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади №2022/001137607 від 14.11.2022 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади №2022/001137718 від 14.11.2022 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 2.2. Згідно з копії акта опитування сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю сім`єю з 20.04.2021 по 29.07.2025. Згідно з копії характеристики виданою начальником Чигиринського надлісництва Фендюром Романом від 22.08.2025, [PERSON] свою трудову діяльність в Чорнявському лісництві розпочав у квітні 2025 року на посаді «Начальник лісопожежної станції». За період роботи в Чорнявському лісництві зарекомендував себе здібним, дисциплінованим, сумлінним робітником. Вимогливий до себе та своїх підлеглих. Покладені на нього обов`язки згідно посадової інструкції виконує старанно, забезпечує виконання робочих питань. В колективі проявив себе, як комунікативний, відповідальний працівник. Згідно з копії талону-повідомлення єдиного обліку №70221 06.08.2025 о 09:30 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2025 о 09:29 за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що виник конфлікт з колишньою дружиною гр. [PERSON] , яка не надає можливості побачитись з дитиною. Заявник перебуває на місці. Заявник: [PERSON] , [INFO] , тел.: [NUMBER] . Згідно з копії талону-повідомлення єдиного обліку №71301 09.08.2025 о 10:18 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.08.2025 о 10:18 за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що виник конфлікт з колишньою дружиною гр. [PERSON] , яка не надає можливості побачитись з дитиною. Заявник перебуває на місці. Заявник: [PERSON] , тел. [NUMBER] . Згідно з копією відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні №213/09-10 від 18.08.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.12.2012- по т.ч. Крім того, за вказано адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з виписки наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 21.08.2025, за рахунком [PERSON] , № [NUMBER] , здійснювалися перекази на рахунок [PERSON] , № [NUMBER] . 3.Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 3.2. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Судом встановлено, що сторони з 30 вересня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. 4.2. Суд враховує, що відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] \~та має\~працездатний вік.\~Доказів того,\~що на\~утриманні відповідача\~перебувають інші\~особи,\~які потребують\~такого утримання\~та яких\~відповідач зобов`язаний\~утримувати,\~до суду\~надано не\~було. Крім того, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Отже, враховуючи наведені обставини розмір аліментів у виді 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття є справедливим та таким, що враховує право дитини на належне матеріальне утримання від батька. 4.3. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, підлягає задоволенню. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 15\~000,00 грн позивачем надано до суду: - копію договору про надання правничої допомоги від 31.07.2025; - копію додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 31.07.2025; - копію акта приймання-передачі послуг № 01/08 від 01.08.2025 на загальну вартість 15\~000,00 грн, що містить детальний опис робіт (наданих послуг); - копію рахунку-фактури №31/07 від 31.07.2025. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не\~має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Натомість, у відзиві на позовну заяву відповідач висловив заперечення щодо розміру стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи їх занадто завищеними та такими, що не відповідають критеріям розумності та справедливості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в цій справі, суд враховує, що ця справа не викликає складності у правовому розумінні, а також не містить великого обсягу досліджуваних доказів та не потребує складання значної кількості процесуальних документів учасниками справи, а, отже, ознайомлення з матеріалами справи та підготовка позовної заяви не повинно вимагати багато часу. Крім того, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Враховуючи складність\~справи,\~час,\~витрачений адвокатом\~на виконання\~наданих послуг,\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт,\~також враховуючи, що відповідач просив зменшити витрати на правову допомогу, суд вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому не можуть бути стягнуті у заявленому розмірі. З огляду на таке, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. 5.2. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до підп. 3 п. 5\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 % судового збору у сумі 605,60 грн (позовна вимога про стягнення аліментів). При зверненні до суду позивачем згідно квитанції №5318-1304-0775-2297 від 31.07.2025 було сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн, понесений нею при зверненні до суду (позовна вимога про розірвання шлюбу). 5.3. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved