Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 лютого 2024 року [PERSON] (далі - позивач) в системі «Електронний суд» сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу. лійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, задовольнено. \~ \~ \~ \~З [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровськ (зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт громадянина України серії [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Миколаїв (зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт громадянина України серії [NUMBER] ) стягнуто заборгованість за договором позики від 18 березня 2023 року в сумі 481262 грн. 67 коп., з яких: 460000 грн. 00 коп.- основний борг; 11148 грн. 26 коп. - 3 % річних; 10114 грн. 41 коп.- інфляційні втрати. \~ \~ \~ \~З [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровськ (зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт громадянина України серії [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Миколаїв (зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт громадянина України серії [NUMBER] ) стягнуто судовий збір у розмірі 3850 грн. 40 коп., сплачений позивачем [PERSON] при поданні позову за квитанцією про сплату № 6277-0370-6854-9810 від 20 лютого 2024 року. \~ \~ \~ \~16 липня 2025 року [PERSON] - представник позивача Писаренко Богдани Юріївни сформував в системі «Електронний суд» до Миколаївського районного суду Миколаївської області клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому просив вирішити питання про судові витрати, пов`язані з\~розглядом справи,\~а саме\~-\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу та\~ поновити строк для подання заяви про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями п. 3) ч. 1, ч. 2 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. \~ \~ \~ \~Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. \~ \~ \~ \~Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. \~ \~ \~ \~Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. \~ \~ \~ \~Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. \~ \~ \~ \~Пунктом першим статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. \~ \~ \~ \~Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи. \~ \~ \~ \~Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду 16 липня 2025 року з заявою про ухвалення додаткового\~рішення у цивільній справі № 945/372/24, представник позивача зазначив, що заочне рішення у цивільній справі № 945/372/24 він отримав 11 липня 2025 року. \~ \~ \~ \~Відтак, позивачу слід поновити процесуальний строк для подання заяви про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому її представник Бондаренко Ігор Олександрович у судовому засіданні 09.09.2025 підтримав клопотання про ухвалення\~додаткового рішення\~про вирішення питання про судові витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи № 945/372/24, та просив його задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився; заперечення не подав. \~ \~ \~ \~Суд розглянув клопотання представника позивача, дослідив матеріали справи та дійшов такого: \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання. \~ \~ \~ \~Згідно з\~положеннями ч.\~1,\~п.\~1)\~ч.\~3\~ст.\~133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 131 - 2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Згідно з положеннями п. 4) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до п. п. 6), 9) ч. 1 ст. 1 Закону нижченаведені терміни\~вживаються в\~такому значенні:інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання"; Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно з положеннями ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. \~ \~ \~ \~Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо. Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, що сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Також у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката. У пункті 1 Резолюції (78) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам про безоплатну правову допомогу і юридичні консультації від 2 березня 1978 року зазначено, що ніхто не може бути в силу перешкод економічного характеру позбавлений можливості використання або захисту своїх прав у будь-яких судах, повноважних виносити рішення по цивільних, господарських, адміністративних, соціальних чи податкових справах. З цією метою кожна особа має бути наділена правом на необхідну правову допомогу в судовому провадженні. При розгляді того, чи така допомога є необхідною, слід враховувати: а) фінансові можливості та зобов`язання відповідної особи; b) очікувані судові витрати. Положеннями п. п. 1), 2) ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 1 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17. Крім цього, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18, вимога щодо прайс - листа та акта виконаних робіт (послуг) є необов`язковою за умови, що надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість. \~ \~ \~ \~До клопотання про ухвалення додаткового рішення, представник позивача додав копію квитанції до прибуткового касового ордера № 140725/1632 від 14 липня 2025 року, з якого слідує, що 14 липня 2025 року [PERSON] , на підставі Договору про надання правничої допомоги № б/н від 19 лютого 2024 року, який дозволяє встановити зміст наданих послуг та їх вартість, сплатила гонорар у сумі\~40000\~грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~За таких обставин, оскільки рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року у повному обсязі задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, клопотання представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з\~розглядом цивільної\~справи №\~945/372/24,\~є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved