Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

У липні 2025 року АТ «Кредобанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 06.02.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №ПКК/4376, згідно із яким відповідачу було встановлено максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією в розмірі 200\~000 грн. 00 коп. із терміном повернення кредиту до 03.02.2023 року зі сплатою процентної ставки за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку заборгованості по Договору кредитної лінії №ПКК/4376 станом на 13.05.2025 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 73211 грн. 40 коп., із яких заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 40510 грн. 26 коп. та заборгованість за відсотками в розмірі 32701 грн. 14 коп. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч.2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути на свою користь із відповідача вказану суму заборгованості, 3028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 7321 грн. 14 коп. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.1-5). Ухвалою судді від 21.08.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.149, 150). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі та її розгляд (а.с.157), відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 06.02.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №ПКК/4376 (далі Кредитний договір), згідно із яким банк зобов`язується в межах встановленого ліміту кредитування відкрити позичальнику кредитну лінію, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. Згідно із п.2.1 Кредитного договору максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 200\~000 грн. 00 коп. В п.2.3 Кредитного договору визначено, що повернення кредиту здійснюється в термін до 03.02.2023 року. За п.2.4 Кредитного договору фіксована процентна ставка становить 36 % у разі погашення кредиту після 25 числа місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та 0,00001 % річних у разі погашення кредиту не пізніше числа місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. В п.2.6 Кредитного договору передбачено, що поточний рахунок позичальника, відкритий для видачі кредиту за кредитною лінією [NUMBER] (а.с.125 - 127). Згідно виписки по особовому рахунку [NUMBER] за період з 06.02.2002 року по 13.05.2025 року по вказаному рахунку вбачається рух грошових коштів, зокрема збільшення заборгованості по кредитній карточці (а.с.8-124). Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору станом на 13.05.2025 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 73211 грн. 40 коп., із яких заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 40510 грн. 26 коп. та заборгованість за відсотками в розмірі 32701 грн. 14 коп. (а.с.7). 04.03.2025 року АТ «Кредобанк» направило на адресу [PERSON] цінним лисом з описом вкладення досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с.131 - 134). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно із частиною 1статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Частиною першою\~статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Наведені вище документи дають підстави для висновку, що [PERSON] уклав із АТ «Кредобанк» Кредитний договір, унаслідок чого отримав кредитні кошти, які не повернув та відсотки за їх користування не сплатив, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, із відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7321 грн. 14 коп., що становить 10 % від ціни позову, суд виходить із наступного. За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~серед іншого,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved