Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яка мотивована тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок та право на приватизацію земельних ділянок, які надані на підставі протоколу13 сесії 21 скликання Порицької сільської ради народних депутатів 10.12.1993 року. Спадщину на житловий будинок позивачка прийняла на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду, проте оформити спадкові права на завершення приватизації вказаних земельних ділянок позивачка позбавлена можливості у зв"язку з відсутністю документів на спадкове майно, а також у зв"язку з розбіжностями в написанні по батькові спадкодавця в протоколі сесії Порицької сільської ради та свідоцтві про смерть спадкодавця. Враховуючи наведене, позивачка просить задоволити позовні вимоги. В судове засідання учасники не з"явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивачка позовні вимоги підтримує, відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнають. Причини неявки представника Хмільницької міської ради суду не відомі. Суд, дослідивши докази, встановив наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6) Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.12.2017 року підтверджено, що позивачка являється дружиною [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть зазначений [PERSON] . Крім того, позивачка одноособово прийняла у спадщину частину майна, що залишилось після смерті її чоловіка у виді житлового будинку (а.с. 14-15,16) Згідно довідки Хмільницької міської ради разом із [PERSON] були зареєстровані позивачка, двоє синів та невістка (а.с. 17) Згідно протоколу 13 сесії 21 скликання від 10.12.1993 року [PERSON] передано у власність земельні ділянки розміром 0,38 га та 0,50 га (а.с. 7-9) Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 118 Земельного Кодексу України початком процедури приватизації земельної ділянки є звернення громадянина з заявою (клопотанням) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, де визначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. В судовому засіданні доведено, що [PERSON] був чоловіком позивачки та розпочав процедуру приватизації земельних ділянок площею 0,38 га та 0,50 га, проте не завершив її у зв"язку зі смертю. Позивачка, являючись спадкоємцем майна померлого чоловіка частково спадщину після смерті останнього прийняла. Діти спадкодавця спадщину не приймали. За таких обставин, у позивачки виникло право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved