Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 15 850, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На початку березня 2025 року позивач звернулася до поліції щодо пошкоджених в її квартирі дверних замків, в результаті чого постановою Дарницького районного суду міста Києва визнано [PERSON] винуватим за вчинення хуліганства, а саме пошкодження дверних замків в квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка полягала у заміні дверних замків, у розмірі 15 850,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 02 червня 2025 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 25 червня 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року у справі № 753/10504/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви, надсилалися за адресою зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній». Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листами Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 20 березня 2025 року, за результатами перевірки звернення [PERSON] встановлено, що 09 березня 2025 року та 11 березня 2025 року громадянин [PERSON] , знаходячись в громадському місці, в під`їзді житлового будинку [ADDRESS] з хуліганських спонукань засунув зубочистки та пластиковий затискач в замкову щілину вхідних дверей кв. [ADDRESS] , чим порушив громадський порядок і громадський спокій. За вказаним фактом відносно порушника складено протокол за ст. 173 КУпАП. Матеріали адміністративної справи передано до Дарницького районного суду у м. Києві для прийняття відповідного рішення. Постановою Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/5715/25 від 11 квітня 2025 року за вказаних обставин визнано [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно з вказаною постановою, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №630084, [PERSON] 11 березня 2025 року приблизно о 02:18 год., за адресою: [ADDRESS] вчинив дрібне хуліганство, а саме з хуліганських спонукань, які були направлені на умисне порушення громадського порядку та спокою громадян, умисно вставив зубочистки в дверний замок квартири [ADDRESS] , чим створив перешкоди для його використання, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. [PERSON] в судове засідання з`явився та пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , де на поверсі вище, зокрема над його квартирою, розташована квартира [ADDRESS] , у якій проживає сусідка [PERSON] , з якою у них на протязі багатьох років триває конфлікт, оскільки з квартири останньої в нічний час доби доноситься постійний шум та гуркіт. Так, [PERSON] неодноразово робив зауваження [PERSON] , що такий шум і гуркіт заважає його спокійному життю, проте остання на такі зауваження не реагувала. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, [PERSON] повністю визнав та зазначив, що такі дії були вчинені ним виключно через те, що повернувшись з роботи додому та готуючись до сну, з квартири [PERSON] знову доносився шум та гуркіт, у зв`язку із чим він піднявся на поверх вище до її квартири щоб зробити зауваження, проте двері ніхто не відчинив, гуркіт не припинив, що і стало причиною для роздратування останнього та вчинення ним дрібного хуліганства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з товарним чеком від 15 травня 2025 року, [PERSON] сплатила Приватному підприємству «Будматеріали» послуги на загальну суму 15 850 грн., а саме: вскриття та заміна циліндра - 700 грн; вскриття замків - 3 500 грн; встановлення нижнього замка - 3 700 грн; встановлення верхнього замка - 4 200 грн; оббивка дверей 1 сторона - 2 800 грн, ущільнення та прорізка замків - 350 грн; транспортні витрати 600 грн. За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Як передбачено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у спричиненні шкоди позивачу, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Також відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачапідлягає стягненнюсудовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved