Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

10 квітня 2025 року позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~про стягнення\~заборгованості у\~сумі 164\~506,33\~грн.,\~з яких:\~139\~081,24\~грн.\~? заборгованість\~за основним\~боргом (кредитом)\~та 25\~425,09\~грн.\~-\~заборгованість за\~процентами та понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» зазначило, що 06.07.2023 року позивачем та [PERSON] підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 5\~000,00 грн., який в подальшому 14.03.2024 року було збільшено до 40\~800,00 грн. та 21.07.2024 року до 131\~080,00 грн., що підтверджується кредитною заявою № 3370406627 від 06.07.2023 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, проте ухиляється від виконання зобов`язань за договором, заборгованість не погашає, чим порушує умови договору та законні права позивача. У зв`язку з цим у відповідача виникла заборгованість у сумі 164 506,33 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи. Надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК\~України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п. 2 ч. 1ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 06.07.2023 [PERSON] та АТ «Ощадбанк» підписали заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом та було встановлено кредитний ліміт на суму 5\~000,00 грн., який в подальшому 14.03.2024 року було збільшено до 40\~800,00 грн. та 21.07.2024 року до 131\~080,00 грн., що підтверджується кредитною заявою № 3370406627 від 06.07.2023 року. Відповідно до п.3.1 заяви, ця заява є двостороннім правочином клієнта і банку, невід`ємною частиною договору і містить індивідуальну частину договору в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо послуги (фінансової операції): кредитування (кредитна послуга). В заяві сторони узгодили номер карткового рахунку, на який встановлюється кредит, максимальний розмір кредиту, строк користування кредитом, розмір відсотків, порядок їх нарахування та інші умови кредиту. Отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 06.07.2023 року по 04.04.2025 року. Проте, відповідач умови договору від 06.07.2023 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кошти за кредитним зобов`язанням не сплачував, через що виникла заборгованість за основним боргом у сумі 164 506,33 грн. Розмір заборгованості доведений належними та достатніми доказами та не спростовано відповідачем . 24.02.2025 року АТ «Ощадбанк» направило відповідачу вимогу про повернення кредиту, в якій вимагало повернення заборгованості у сумі 164 506,33 грн., на яку відповідач не відреагував. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов було задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved