Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», товариство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики на умовах повернення позики в кінці строку позики (далі - договір позики) від 05 серпня 2024 року № 8155712 в сумі 36 630,00 грн, з яких 11 100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 19 980,00 грн - заборгованість за відсотками, 5 550,00 - заборгованість за пенею, штрафами, а також просить стягнути судові витрати. Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що 05 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8155712. 05 серпня 2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28032025 (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 березня 2025 року № 1 до договору факторингу від 28 березня 2025 року № 28032025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 36 630,00 грн, з яких 11 100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 19 980,00 грн - заборгованість за відсотками, 5 550,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. Оскільки всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, після набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», яку позивач просить стягнути з нього в судовому порядку. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нагорній Н.Г. Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Сторони повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, призначеної на 15 год. 00 хв. 16 вересня 2025 року. Копію ухвали надіслано сторонам. Представник позивача 16 вересня 2025 року до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. У прохальній частині позову представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» висловив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував, у разі неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач також не прибув у судове засідання, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві [PERSON] також зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором в розмірі 11 100,00 грн. Проти стягнення з нього пені та штрафів [PERSON] заперечує, посилаючись на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що від обовязку сплатити штрафи і пені на період дії воєнного стану в Україні, з 24 лютого 2022 року, він звільнений. Також [PERSON] вказав, що на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не підлягають стягненню з нього нараховані проценти за користування кредитними коштами, оскільки він перебуває на військовій службі і на час перебування на військовфй службі звільнений від сплати процентів за укладеним ним кредитним договором. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з таких підстав. 05 серпня 2024 року між ТОВ « Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 8155712, відповідно до пункту 1.3 якого позичальнику надано в користування 11 100,00 грн з первісним строком договору - 360 днів, з стандартною процентною ставкою - 1,50 %, із зниженою процентно ставкою за день користування - 1,395 %. Кредитний договір укладено за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «СreditPlus». Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/ мобільний застосунок «СreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т. ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку «СreditPlus». При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/Мобільного застосунку «СreditPlus» (пункт 1.1. кредитного договору). На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 1.2. договору). Цей договір про надання фінансового кредиту укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Закону України «Про електронну комерцію». 28 березня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 28032025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія договору міститься в матеріалах справи). У пункті 1.1. договору факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань т інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з пунктом 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги щодо заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонам та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (копію акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу додано до позовної заяви). Згідно з Реєстром боржників від 28 березня 2025 року № 1 до договору факторингу від 28 березня 2025 року № 28032025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 36630,00 грн, з яких 11 100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 19 980,00 грн - заборгованість за відсотками, 5 550,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. Відповідно до пункту 1.3. договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про вістіплення права вимоги та про передачу їх персональних данихфактору та надає інформацію, передбачену чинним законодавством, про фактора , у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування» та передбачений договором про споживчий кредит. Доказів виконання [PERSON] зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 05 серпня 2024 року № 8155712, укладеного із ТОВ « Авентус Україна», матеріали справи не містять. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за договором надання споживчого кредиту від 05 серпня 2024 року № 8155712, за яким, у зв`язку із порушенням відповідачем [PERSON] зобов`язань перед ТОВ «Авентус Україна», визначених умовами укладеного між ними договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк, у [PERSON] утворилась заборгованість перед кредитором. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідачем суду не надано та судом не здобуто доказів сплати кредитних коштів та нарахованих процентів за договором від 05 серпня 2024 року № 8155712, укладеним [PERSON] із ТОВ «Авентус Україна». Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики). Відповідно до статей 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Встановивши, що кредитний договір від 05 серпня 2024 року № 8155712 був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі шляхом підписання [PERSON] електронного документа одноразовим ідентифікатором А6106, надісланим позикодавцем на наданий позичальником номер телефону ( [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ), кошти за яким були перераховані на вказаний позичальником електронний платіжний засіб (№ [NUMBER] ), [PERSON] не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11 100,00 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 19980,00 грн та 5 550,00 грн заборгованості за пенею, штрафами, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 36 630,00 грн, що підтверджується карткою обліку договору ( розрахунком заборгованості). Вимога щодо такої заборгованості перейшла до ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно з договором факторингу від 28 березня 2025 № 28032025, що підтверджується витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу, та позивач набув права вимоги до відповідача за спірним договором, заперечень стосовно заміни кредитора у зобов`язанні відповідач не заявляв. Відповідач у справі факт отримання коштів за договором позики від 05 серпня 2024 року № 8155712 не заперечує, позовні вимоги в частині виникнення у нього обов`язку перед позивачем щодо сплати заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11 100,00 грн визнає. Щодо вирішення питання про стягнення зі [PERSON] відсотків за користування кредитом слід зазначити таке. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідно до наданої [PERSON] копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 05 серпня 2021 року, [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно з наданою відповідачем у справі до суду довідкою від 06 вересня 2025 року № 1177 за підписом командира військової частини [NUMBER] [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] із 16 серпня 2021 року й до дня надання довідки. У довідці також вказано, що відповідно до статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 22 лютого 2025 року термін дії контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України зі [PERSON] продовжено на період дії воєнного стану. Ураховуючи, що кредитний договір між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено 05 серпня 2024 року, тобто під час перебування [PERSON] на військовій службі, проценти, нараховані за користування кредитними коштами за цим договором, стягненню не підлягають. Що стосується вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення із [PERSON] пені та штрафних санекцій за невиконання зобов`язання за кредитним договором у розмірі 5 550,00 грн слід зазначити, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплатити пені (штрафу) на користь кредитодавця на період дії воєнного стану в Україні, з 24 лютого 2022 року. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором позики в розмірі 11 000,00 грн ( 36 630,00 грн - 19 980,00 грн - 5 550,00 грн). Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 30 червня 2025 року № 122095 вбачається, що при поданні позову до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Оскільки позов задоволено частково, а саме на 30,3 %, із [PERSON] на користь позивача стягненню підлягають витрати на оплату судового збору в розмірі 30,3% від сплаченої суми судового збору, в сумі 917,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial