Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

Директор Горохівського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради Ковальчук Ю.О. звернулася в суд із заявою про продовження строку дії рішення суду щодо визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа Опікунська рада при виконавчому комітеті Горохівської міської ради., особа, щодо якої розглядається справа [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27.04.2022 року (справа № 155/1470/21, [PERSON] визнано недієздатним. Строк дії вказаного рішення визначено терміном на 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили. Зазначає, що [PERSON] продовжує хворіти, його стан здоров`я є незадовільним, а тому обставини визначені в рішенні суду не відпали та продовжують існувати. Просить продовжити строк дії рішення Горохівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2022 року, справа №155/1470/21 про визнання [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном Горохівський психоневрологічний інтернат в особі директора [PERSON] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 13.05.2024 року відкрито окреме провадження у справі. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27.08.2024 року призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01.05.2025 року поновлено провадження у зв`язку з надходженням до суду висновку за результатами проведеної судово-психіатричної експертизи. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав наведених у ній, просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання на з`явилася проте падала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення зави не заперечувала. Особа, щодо якої розглядається справа [PERSON] та його представник Солтисюк А.П., в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27.04.2022 року (справа №155/1470/21), [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним. Строк дії рішення терміном на 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили. Вказане судове рішення набрало законної сили 28.05.2022 року (а.с.4, 5). Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності в ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/ продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008)), адже ч.6 ст.300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки. Відповідно до ч.8 ст.300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта Волинської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №490 від 02.04.2025 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді Шизофренії параноїдальної форми, безперервного типу перебігу, вираженого апатико-дисоціативного типу дефекту, внаслідок чого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то суд дійшов висновку, що є підстави для продовження строку дії рішення Горохівського районного суду Волинської області від 27.04.2022 року про визнання недієздатним [PERSON] [INFO] , уродженця с. Заріччя, Володимр-Волинського району Волинської області, ще на два роки. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету від 24 квітня 2024 року №122 директора Горохівського психоневрологічного інтернату [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним, то повноваження [PERSON] щодо опіки над недієздатним також продовжуються та не потребують повторного вирішення, оскільки остання від виконання обов`язків не звільнялась. Заявник та представник заінтересованої особи будь яких доказів про звільнення [PERSON] від виконання обов`язків опікуна над [PERSON] не подавали. Щодо клопотання експерта про вирішення питання щодо судових витрат, а саме, стягнення на користь експерта вартості виконаної експертизи у розмірі 10300 гривень 60 копійок, суд зазначає наступне. Частина 2 статті 299 ЦПК України встановлює, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Враховуючи наведену норму, відшкодування витрат за проведення судово-психіатричної експертизи підлягає відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial