Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (ТОВ «ФК «Віва Капітал») адвокат Грушевий Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №1413728515745 від 16.05.2024 у розмірі 23880,00 грн. та судові витрати у справі, судовий збір 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10600,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 травня 2024 року між ТОВ «ФК\~«Віва Капітал» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту Кредитної лінії «Старт» №1413728515745, відповідно до умов якого відповідач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,20% (1,48% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 12164,63%. Кредит надано строком на 120 днів з 16.05.2024 по 13.09.2024. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед ТОВ «ФК «Віва Капітал», станом на 21.01.2025, виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 23880,00 грн., що складається з: 5000,00 грн. -\~заборгованість за кредитом, 8880,00 грн. - заборгованість за відсотками, штраф 10000,00 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , які повернуто з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, і особа вважається повідомленою. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.05.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал»» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту Кредитної лінії «Старт» №1413728515745. Відповідно до умов укладеного договору відповідач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,20% (1,48% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 12164,63%. Згідно з п. 1.3 Договору, кредит надано строком на 120 днів з 16.05.2024 по 13.09.2024. У п. 2 Договору вказано про порядок надання кредиту, а також зазначено про те, що клієнт у особистому кабінеті на сайті кредитодавця надає дані з метою отримання кредиту та формує заявку на отримання кредиту, після перевірки якої та у випадку її схвалення інформаційно-телекомунікаційна система генерує індивідуальну частину електронного договору, що є офертою та містить усі істотні умови. Згода на укладення договору відбувається шляхом підписання введенням одноразового ідентифікатора, електронним підписом, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач звернулася з заявкою на отримання кредиту 16.05.2024 та підписала кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті ОТР паролю "Y1Z8D4". Відповідно до умов п.4.3.1. Договору, відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування в порядку та строки, визначені Договором. Згідно п. 2.23 Договору, кредит надається шляхом переказу коштів Кредитодавця в сумі 5000,00 грн. на банківський рахунок позичальника, за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , емітовану банком України, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від Кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), Кредитодавець відповідальності не несе. Відповідно до п. 2.24 Договору, сторони підтверджують, що Електронний Договір та всі Додатки до нього мають таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Згідно п.3.3. Договору у разі несплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою ставкою, встановленою п.1.4.2 Договору. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу 16.05.2024 кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, а саме 5000,00 грн., що підтверджується довідкою про переказ коштів ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №7/6858 від 26.12.2024 та довідкою про ідентифікацію. Однак, відповідач, передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед банком виникла заборгованість, згідно наданого розрахунку станом на 21.01.2025, в розмірі 23880,00 грн., що складається з: 5000,00 грн. -\~заборгованість за кредитом, 8880,00 грн. - заборгованість за відсотками, штраф 10000,00 грн. ТОВ «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» зверталось\~до [PERSON] \~з претензією-вимогою\~вих.\~№4226\~від 09.12.2024\~про сплату\~заборгованості за\~договором про надання фінансового кредиту №1413728515745 від 16.05.2024 у розмірі 23880,00 грн. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір про надання фінансового кредиту, укладений між сторонами в електронній формі, містить електронні підписи відповідача та представника позивача, тому має силу договору, укладеного у письмовій формі та підписаного сторонами, що відповідає положенням\~Закону України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону). У п.6 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами укладений Договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» №1413728515745 від 16.05.2024, у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Суд вважає, що домовленістю сторін було погоджено використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання договору. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «ФК «Віва Капітал» перед відповідачем виконав, перерахував обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджено наданими доказами. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа №372/223/17, провадження №61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором щодо оплати боргу у встановлений договором строк та не повертає ТОВ «ФК «Віва Капітал» заборгованість за кредитом та відсотками (не здійснено жодного платежу), крім цього, позивачем нараховано відповідачу штраф в розмірі 10000,00 грн. Надаючи оцінку розрахунку заборгованості та підтвердження позивачем правомірності проведених нарахувань за Договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині сплати штрафу в розмірі 10000,00 гривень за кредитним договором не підлягають задоволенню, оскільки пунктом 18 Розділу\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд встановив, що кредитний договір укладений 16.05.2024, відповідно заборгованість за штрафом нарахована після 24.02.2022, а отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, позовна вимога в частині стягнення з відповідачки заборгованості за штрафом - є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. При цьому, з урахуванням того, що [PERSON] порушила умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, а отже свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 5000,00 грн. та заборгованості за відсотками 8880,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1756,24 грн. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. У якості доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: копію ордера на надання правничої (правової) допомоги копію договору про надання правової допомоги №1 від 04 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Віва Капатал» та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.»; акт виконаних робіт від 23.12.2024 відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022 року, рахунок № 12/23-4 від 23.12.2024 року. Однак, наданий договір про надання правової допомоги та акт виконаних робіт не містять відомостей про те, що саме у справі, де боржником є [PERSON] , адвокатом надавалися послуги, а також не містять розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката та конкретного переліку послуг, що надаються, обсягу наданих послуг по вказані справі, виконаних робіт та їх вартості. Відповідно до п.п.3.1., 3.2. Договору №1 про надання правової допомоги, гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку що визначені в договорі. Гонорар складається з плати в розмірі, що визначається сторонами на день складання акту приймання виконаних робіт відносно конкретної справи, з додатковою сплатою 7% від суми гонорару. Суд враховує, що Акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2022, не містить у собі будь-якого розрахунку, вартість години часу не зазначена. Взагалі надані суду документи не містять у собі даних, які б дали можливість ідентифікувати в якій саме справі надавались (за належного підтвердження) послуги. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що понесення позивачем витрат на оплату правової допомогу у цій справі не підтверджено належними доказами, тому такі витрати не можуть бути покладені судом на відповідача.

Outcome: partial