Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №04462-07/2022 від 10.07.2022 у розмірі 19750,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.07.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №04462-07/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію, за яким товариство зобов`язалось надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надано строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5% на день. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом переказу на його банківську карту, яку він вказав при оформленні договору. Проте, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» (тепер ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило «Росвен Інвест Україна» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором про надання фінансового кредиту №04462-07/2022 від 10.07.2022. Відповідно до додатку 1 до вказаного договору, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №04462-07/2022 від 10.07.2022 станом на дату відступлення права вимоги складає 19750,00 грн., з яких: 5000,00 грн. -заборгованість по тілу кредиту; 14750,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд розглянув справу у відсутність відповідача, оскільки відповідач повторно не з`явився до судового засідання і проти ухвалення заочного рішення не заперечив представник позивача. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Згідно з\~ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону\~України «Про\~електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. По справі встановлено, що 10.07.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №04462-07/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію, за яким товариство зобов`язалось надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 03.08.2022. Дата надання кредиту 10.07.2022. Мета кредиту: на власні потреби клієнта (а.с. 12-21). За змістом п. 1.3-1.6 договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 638,75% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта, на власний розсуд Товариства. Клієнту, який не пройшов первинний скоринг Товариства при подачі заявки, Товариство має право запропонувати інші умови кредитування, які Клієнт може прийняти або відмовитись. Кредит таким Клієнтам надається за стандартною процентною ставкою 3% на добу в межах суми 2000 грн. та на них не розповсюджуються умови п. 1.5. та п. 1.6 цього Договору. Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою встановленою в пункті 1.3 цього Договору, яка залежить від оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта та відповідно скрингового балу Клієнта, який налається системою автоматично. З метою поліпшення довіри до Товариства Клієнту може бути пропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5% на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (п. 1.7. договору). Відповідно до п. 2.1. договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.7 договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. ТОВ «ФК «Інвеструм» умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит про що свідчить лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів в сумі 5000 грн. відповідачу (а.с. 51). Проте, відповідач не виконав умов договору, заборгованість за тілом кредиту та відсотками у встановлений строк не погасив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» (наразі - ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило «Росвен Інвест Україна» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором про надання фінансового кредиту №04462-07/2022 від 10.07.2022. Відповідно до додатку 1 до вказаного договору, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №04462-07/2022 від 10.07.2022 станом на дату відступлення права вимоги складає 19750,00 грн., з яких: 5000,00 грн. -заборгованість по тілу кредиту; 14750,00 грн. У подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» змінило найменування на ТОВ «Свеа Фінанс». Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює, припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, до позивача перейшло право кредитора за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка підлягає стягненню з відповідача в загальному розмірі 19750,00 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved