Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Адвокат Матвіюк Н.Р. звернулась до суду в інтересах [PERSON] із вищевказаною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що батько заявника [PERSON] на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 20.06.2024 № 219-РС, у відповідності до наказу командира військової частини [NUMBER] від 27.06.2024 № 180 (по стройовій частині) з 27.06.2024 був зарахований до списків особового складу та призначений на посаду стрільця-санітара 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Військова частина, де проходив військову службу [PERSON] була зосереджена у м. Покровськ Донецької області. 17.09.2024 група, у склад якої входив батько заявника, висунулася для виконання бойового завдання, під час якого потрапила під щільний стрілецький та мінометний обстріл силами противника. Військовослужбовець рядовий [PERSON] до частини бойової групи, яка відійшла до більш безпечного місця не вийшов, будь-який зв`язок із ним був втрачений. У вересні 2024 мати заявника отримала від [INFO] сповіщення сім`ї № 604, за змістом якого [PERSON] зник безвісти 17.09.2024 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новоградівка Покровського району Донецької області. Є підстави вірогідно припустити його загибель у зв`язку з виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини. Зважаючи на це заявник просить оголосити свого батька [PERSON] померлим, що необхідне для реалізації своїх спадкових прав. Посилаючись на викладене, заявник просила оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим з 17.09.2024. Ухвалою судді від 09.05.2025 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала та просила задовольнити з наведених у ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] просила суд задовольнити заяву [PERSON] про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим з 17.09.2024. До початку розгляду справи від представника заінтересовані особи Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності заявника. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Подав до суду письмові пояснення, в яких вказав на відсутність безумовних доказів, що надаються заявницею, для оголошення померлим [PERSON] , просив проводити розгляд справи у відсутності представника Міністерства оборони України. До початку розгляду справи від представника заінтересовані особи Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності заявника. У судове засідання представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . 08.05.2024 [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією [INFO] . На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 20.06.2024 № 219-РС, у відповідності до наказу командира військової частини [NUMBER] від 27.06.2024 № 180 (по стройовій частині) з 27.06.2024 був зарахований до списків особового складу та призначений на посаду стрільця-санітара 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Військова частина, де проходив військову службу [PERSON] була зосереджена у м. Покровськ Донецької області. 17.09.2024 група, у склад якої входив батько заявника, висунулася для виконання бойового завдання, під час якого потрапила під щільний стрілецький та мінометний обстріл силами противника. Військовослужбовець рядовий [PERSON] до частини бойової групи, яка відійшла до більш безпечного місця не вийшов, будь-який зв`язок із ним був втрачений. З витягу із акту службового розслідування від 13.10.2024 за фактом зникнення безвісти військовослужбовця рядового [PERSON] , стрільця-санітара 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] вбачається, що із рапорту від 17.09.2024 командира 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодшого лейтенанта [PERSON] стало відомо, що [INFO] в районі населеного пункту Новоградівка Покровського району Донецької області під час виконання бойового завдання безвісно зник рядовий [PERSON] , стрілець - санітар 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] . Потрапивши під щільний стрілецький та мінометний обстріл силами противника, військовослужбовець рядовий [PERSON] до частини бойової групи, яка відійшла до більш безпечного місця не вийшов, будь-який зв`язок із ним був втрачений. У межах вказаного службового розслідування, серед іншого, проводились опитування свідків водія-механіка відділення технічного обслуговування ВТЗ військової частини [NUMBER] , командира відділення 2 штурмового відділення штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] , які підтвердили вказану вище інформацію. У судовому засіданні 06.08.2025 свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] спілкувався із сім`єю та заявником. Також підтвердили, що після 17.09.2024 батько заявника на зв`язок не виходив. У акті службового розслідування зазначено, що факт зникнення [PERSON] не пов`язаний з вчиненням ним неправомірних дій і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. 21 вересня 2024 року відомості про зникнення [PERSON] безвісти були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024030580003263. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 22 вересня 2024 року № 1, [PERSON] зник на території бойових дій (під час воєнних дій). У витязі з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № [NUMBER] вказано, що станом на 11.01.2025 відомості про особу [PERSON] , що містяться в Інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими інформація в системі відсутня. Станом на 08.09.2025 у суду відсутні будь-які відомості про те, що [PERSON] живий, перебуває у полоні, знаходиться на непідконтрольній території з інших причин чи виїхав за межі України тощо. Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною першою ст. 15 та частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Статтею 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20, від 07.11.2023 у справі № 607/159/23. У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22 та від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Указаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас, частиною 2 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У матеріалах службового розслідування за фактом зникнення безвісти рядового [PERSON] вказані обставини, які з достатньою вірогідністю підтверджують загибель останнього під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новоградівка Покровського району Донецької області. Таким чином, суд,

Outcome: approved