Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачам належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] . Вказує, що вона є співвласником вказаної квартири у загальному розмірі 18/32, [PERSON] у розмірі 4/32, [PERSON] у розмірі 5/32, [PERSON] у розмірі 5/32. Належна їй з відповідачами квартирна [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат: кімнати 6 площею 16 кв.м., кімнати 2 площею 14,8 кв.м., кімнати 4 площею 9,6 кв.м., ванної кімнати 3 площею 2,6 кв.м., туалету 7 площею 1,0 кв.м., кухні 5 площею 7,9 кв.м., лоджії 8 площею 1,7 кв.м., балкон 9 площею 1,0 кв.м., коридору площею 10,8 кв.м. Загальна площа їхньої квартири становить 65,4 кв.м., житлова площа 40,4 кв.м., що підтверджується даними технічного паспорту квартири. Таким чином, співвідношення часток співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] та житлової площі вказаної квартири становить: у неї 18/32 частки, тобто, 22,7 кв.м. житлової площі, у відповідача [PERSON] 4/32 частки, тобто 5,1 кв.м. житлової площі, у відповідачки [PERSON] 5/32 частки, тобто 6,3 кв.м. житлової площі, у відповідачки [PERSON] 5/32 частки, тобто, 6,3 кв.м. житлової площі. Між нею та відповідачами договір щодо користування спільною частковою власністю на квартиру [ADDRESS] не укладався та будь-які письмові домовленості щодо користування вказаною спільною частковою власністю відсутні. Однак, відповідачі заперечують її право на використання житлових кімнат у вказаній квартирі, відповідно до її частки у спільній частковій власності на вказану квартиру та фактично займають всі житлові кімнати у цій квартирі, чим порушують її право, як власника, користуватися цією квартирою. Зазначає, що спірна квартира знаходиться 9 поверсі, а тому відсутня технічна можливість виділити їй в натурі належну частку у власності, влаштувавши окреме житлове приміщення з окремим входом. А тому просить встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити їй у користування кімнату площею 16 кв.м. у вказаній квартирі; виділити їй та відповідачу [PERSON] у спільне користування кімнату 2 площею 14,8 кв.м. та лоджію 8 площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати; залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] кімнату 4 площею 9,6 кв.м. та балкон, що прилягає до вказаної кімнати площею 1 кв.м., залишити у спільному користуванні всіх допоміжні приміщення квартири [ADDRESS] . Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, хоча по час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та без участі її представника, зазначивши, що не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання не з"явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзиву на позов не подали, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з \~статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року, належить 1/8 частки в спільній сумісній власності на 6/8 квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] , згідно договору дарування від 09.09.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., за реєстровим номером 437, належить 14/32 частки квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року у справі № 308/12159/20, копією договору дарування від 09.09.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим № 437, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023 року № 351713972. Таким чином [PERSON] належить у загальному 18/32 частки у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 65,40 кв.м. Також, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року, належить 1/8 частки в спільній сумісній власності на 6/8 квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року у справі № 308/12159/20, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023 року № 351713972. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] , згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року, належить по 1/8 частки в спільній сумісній власності на 6/8 квартири [ADDRESS] кожній. Також [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 30.11.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Новицькою О.В. зареєстрованих у реєстрі за № 1257 та №1258, належить по 1/32 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , кожній. Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 року у справі № 308/12159/20, копією свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 30.11.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Новицькою О.В. зареєстрованих у реєстрі за № 1257 та 1258, [PERSON] та [PERSON] , а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.10.2023 року № 351713972. Таким чином [PERSON] та [PERSON] належить у загальному по 5/32 частки у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 65,40 кв.м. Згідно зі\~статтею 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. У постанові від 06.02.2023 року у справі № 607/22941/21 Верховний Суд зазначив, що стаття 358 ЦК України регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Вказав, що у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зазначено, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначив, що подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16 (провадження № 61-24395св18), від 26 травня 2021 року у справі № 750/11539/18 (провадження № 61-15087св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 644/5579/19 (провадження № 61-5255св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 761/44705/19 (провадження № 61-10474св21), від 15 вересня 2021 року у справі № 719/637/20 (провадження № 61-11437св21). Відповідно до\~технічного\~паспорту на квартиру [ADDRESS] , остання має загальну площу 65,4 кв.м., в т.ч.\~житлову 40,4 кв.м., яка відповідно до плану приміщення складається із наступних приміщень: житлова кімната (№ 2) площею 14,8 кв.м., житлова кімната (№ 4) площею 9,6 кв.м.,\~житлова кімната (№ 6) площею 16,0 кв.м., кухні (№ 5) площею 7,9 кв.м., ванної (№ 3) площею 2,6 кв.м., туалету (№ 7) площею 1,0 кв.м., коридору (№ 1) площею 10,8 кв.м., лоджії (№ 8) площею 1,7 кв.м., балкону (№ 9) площею 1,00 кв.м. Згідно позовних вимог позивач просить виділити їй та [PERSON] , який є її сином, житлову кімнату (№ 6) площею 16,0 кв.м., до якої прилягає балкон площею 1 кв.м., житлову кімнату (№ 2) площею 14,8 кв.м., та лоджію (№ 8), площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати, що у загальному становитиме 33,5 кв.м., при належних їм частках у праві спільної сумісної власності, що у загальному становить 27,8 кв.м., відповідачам [PERSON] та [PERSON] позивач просить виділити кімнату (№4) площею 9,6 кв.м., та помилково вказує, що до такої прилягає балкон. Суд уважає, що такий порядок користування не відповідає вимогам справедливості, оскільки у такому випадку, площа виділених кімнат значно перевищуватиме площу належну позивачу [PERSON] та [PERSON] у праві спільної часткової власності на квартиру, а також позбавить відповідачів [PERSON] та [PERSON] можливості доступу до відкритого простору з квартири (балкону або лоджії). А тому суд доходить переконання, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] слід виділити у користування житлову кімнату (№ 2) площею 14,8 кв.м., та лоджію (№ 8), площею 1,7 кв.м., що прилягає до вказаної кімнати, що також перевищує належну відповідачам площу у праві спільної часткової власності на квартиру, водночас , зважаючи на те, що кімнати які виділені позивачці житлова кімната (№ 6), площею 16,0 кв.м. та балкон (№ 9) площею 1,00 кв.м., що прилягає до вказаної кімнат та відповідачу [PERSON] житлова кімната (№ 4), площею 9,6 кв.м є роздільними, відповідає вимогам розумності та справедливості, при дотриманні прав позивачки , з огляду на те, що визначення порядку користування квартирою не припиняє право спільної часткової власності на це майно і виділені частини майна (в даному випадку житлова кімната (№ 2) площею 14,8 кв.м., та лоджія (№ 8), площею 1,7 кв.м. ) не перетворюються в об`єкт самостійної власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: partial