Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

31.07.2025 ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредиту, мотивуючи тим, що 16.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3985020524 (далі Договір). Зазначений договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону. Відповідно до Договору відповідачу на умовах строковості, поворотності та оплатності було надано кредит в сумі 4000 грн 00 коп шляхом перерахування їх на картковий рахунок, строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,5% в день, яка застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надавши відповідачу кредит на споживчі цілі, а відповідач зобов`язався повернути кредит в обумовлені договором строки. Однак, [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку утворилась заборгованість у сумі 22174 грн 00 коп, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 грн 00 коп, заборгованості за процентами в сумі 16174 грн 00 коп та пеня в сумі 2000 грн 00 коп. Відповідач добровільно не погашає заборгованість. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою від 01.08.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки подачі заяв по суті. Ухвалою від 14.08.2025 розгляд справи відкладений через неявку відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи за місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду невідомі. Відзив на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надавав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами. Ухвалою суду від 18.09.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 16.05.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3985020524, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 4000 грн 00 коп строком на 360 днів з 16.05.2024 або наступний за ним календарний день з стандартною процентною ставкою 1.5% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів (Додаток 1 до Договору). Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору 4v33rbrnd. На підставі договору від 06.05.2025 ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" надає ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" послуги з приймання та переказу платежів. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 19859-1354-108301873 16.05.2024 о 12:05:02 платником ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" через надавача платіжних послуг ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" на рахунок отримувача відкритий в АТ "Сенс БАНК", було перераховано грошові кошти у сумі 4000 грн 00 коп з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" поповнення карток № [NUMBER] . ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором, що підтверджується листом №7/13145 від 17.07.2025, згідно якого вбачається, що 16.05.2024 було проведено транзакцію №1409301626 в сумі 4000 грн 00 коп на картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 22174 грн 00 коп, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 грн 00 коп, заборгованості за процентами в сумі 16174 грн 00 коп та пеня в сумі 2000 грн 00 коп. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.ст. 526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст.207\~ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Враховуючи викладене вище, те, що відповідач зобов`язання свої не виконав, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики №3985020524 від 16.05.2024 в розмірі 20174 грн 00 коп, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 грн 00 коп, заборгованості за процентами в сумі 16174 грн 00 коп. Позивач також просив стягнути із відповідача за Договором позики №3985020524 від 16.05.2024 суму заборгованості за пенею у розмірі 2000 грн 00 коп. Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1)в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24лютого 2022року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Отже в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача за Договором позики №3985020524 від 16.05.2024 суму заборгованості за пенею у розмірі 2000 грн 00 коп слід відмовити. Згідно з ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, відтак позивач має право на відшкодування пропорційно задоволеним вимогам витрат по сплаті судового збору у сумі 2203 грн 91 коп.

Outcome: partial