Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив: - стягнути з відповідача матеріальну шкоду (страхове відшкодування) у розмірі 32 000 грн; - стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн; - стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 11 326,98 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.03.2021 о 15 год 20 хв сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля «RENAULT LOGAN», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «HYUNDAI і20», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . За твердженням позивача, ДТП сталася з вини [PERSON] , яка визнала свою провину у спільно складеному повідомленні про ДТП (європротоколі). Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у відповідача - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». Позивач наголосив, що 15.03.2021 він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Для визначення розміру збитків він замовив експертну оцінку, вартість якої склала 2 500 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля, згідно зі звітом, - 29 033,87 грн. У зв`язку з невиплатою відшкодування, позивач самостійно оплатив ремонтні роботи на суму 29 500 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, на думку позивача, становить 32 000 грн. Позивач зауважив, що відповідач у встановлений законом строк не виплатив страхове відшкодування. Попереднє звернення позивача до суду з позовом до винуватця ДТП було відхилено, оскільки суди дійшли висновку, що належним відповідачем є страхова компанія. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував штрафні санкції (пеню, 3% річних та інфляційні втрати) на загальну суму 11 326,98 грн. Крім того, позивач вказав на заподіяння йому моральної шкоди, яка полягала в душевних стражданнях через пошкодження майна, необхідність самостійно шукати кошти на ремонт, що порушило звичний уклад життя його сім`ї та призвело до напружених стосунків у родині. Моральну шкоду він оцінив у 20 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 13.03.2021 о 15:20 у м. Києві по вул. Русанівська набережна, 2, сталася ДТП за участю автомобіля «RENAULT LOGAN», що належить [PERSON] , та автомобіля «HYUNDAI і20» під керуванням [PERSON] . Обставини ДТП та визнання вини водієм [PERSON] підтверджуються повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) від 13.03.2021. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», що підтверджується полісом обов`язкового страхування № 142656553. 15.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією заяви. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 164/03-21 від 30.03.2021, складеним ТОВ «Клевер Експерт», вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 29 033,87 грн. Вартість послуг з проведення оцінки склала 2 500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 211 від 21.10.2021. Позивач самостійно оплатив відновлювальний ремонт автомобіля на суму 29 500 грн, що підтверджується заказом-нарядом № 4 від 25.05.2021 та актом приймання-передачі виконаних робіт № 4 від 25.05.2021. Таким чином, загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, згідно з наданими розрахунками, становить 32 000 грн. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09.05.2023 у справі № 636/5096/21 та постановою Харківського апеляційного суду від 25.12.2023 встановлено, що обов`язок з відшкодування шкоди покладається на страхову компанію - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». Відповідач не виплатив страхове відшкодування у встановлений законом строк. Таким чином, спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позивачу, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Як визначено ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial