Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

11.08.2025 представник позивача Коваленко Ю.О. через систему «Електронний суд» сформувала заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просить стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 гривень та 4 000 грн. витрат за оцінку майна. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2025 було задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано за [PERSON] , в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на\~ 1/2 частину квартири [ADDRESS] , стягнуто з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 5228,30 грн. Адвокат Коваленко Ю.О. надавала позивачу правову допомогу під час розгляду справи № 357/3501/25. Відповідно до акту про приймання-передачу наданих послуг від 08 серпня 2025 року та розрахунку розміру гонорару, за договором про надання правничої допомоги у справі № 357/3501/25 адвокатом надано послуг у розмірі 12 000 грн, які [PERSON] сплатив у визначеному договором порядку. Крім того, під час підготовки позовної заяви у вказаній справі проведено оцінку ринкової вартості квартири [ADDRESS] , та розмір витрат на проведення оцінки квартири відповідно до розрахункової квитанції № 5 складає 4 000 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 141 ЦПК України, представник позивача просить вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. 13.08.2025 представник відповідача Лебедовська Л.Ю. через систему «Електронний суд» сформувала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. У заяві зазначено, що тягар утримання спільної квартири подружжя несе відповідач, позивач за комунальні послуги не сплачує, відповідач вживала заходи щодо мирного врегулювання спору та пропонувала сплатити компенсацію, предмет спору має очевидно штучний характер, права позивача на спірну квартиру не порушувалися, спору між сторонами щодо поділу майна подружжя немає і звернення до суду не було потрібним та необхідним і тому стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрат на оцінку майна є надмірним тягарем для відповідача. Окрім того, рішенням суду від 08.08.2025 з відповідача стягнуто на користь позивача судові витрати в сумі 5228,30 грн., що є також надмірним тягарем для відповідача, яка самотужки, без матеріальної допомоги позивача проводить ремонтні роботи в спільній квартирі для подальшого продажу та поділу майна подружжя. Також, представник відповідача зазначає, що позивачем не надано жодного документу на підтвердження реальної сплати адвокату гонорару за надання правничої допомоги, а квитанція про оплату послуг щодо оцінки майна не містить реквізитів підприємства, не містить рахунку, коду ЄДРПОУ тощо. На підставі викладеного, представник відповідача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2025 року визнано за [PERSON] в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на\~ 1/2 частину квартири [ADDRESS] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 5228,30 грн. Зазначене судове рішення не набрало законної сили. Згідно положень ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: копію договору про надання правничої допомоги № 71-08 від 10.03.2025 року; копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги адвоката № 71-08; копію акту приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди № 1, складеного 08.08.2025; копію розрахункової квитанції № 71-08/А; розрахунок розміру гонорару. В пункті 2 додаткової угоди № 1 від 13.03.2025 зазначено, що сторони досягнули згоди щодо видів правничої допомоги, що надається на виконання умов договору, тарифну ставку за годину, вартість судодня та гонорар успіху. З розрахунку розміру гонорару вбачається, що вартість усної консультації клієнта з вивченням документів становить 1000,00 грн; підготовка, складання та подання позовної заяви 9 000,00 грн (1500 грн*6 год); участь у судовому засіданні 2000,00 грн. Отже, розмір витрат на правову допомогу, який обумовлений сторонами склав 12 000 гривень. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial