Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Представник позивача Циба Д.М. звернувся до [PERSON] з позовною заявою про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.11.2022року в м.Кривому Розі, водій [PERSON] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та на автомобілі ГАЗ д.н.з. [NUMBER] здійснив обгін у забороненому місці, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ТК GL СК реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 39565грн.95копійок. Також понесли витрати в розмірі 2182 грн 95 коп. у зв`язку із залученням аварійного комісара для встановлення розміру заподіяної шкоди. Просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 39565,95грн., витрат на залучення експерта -2182,95грн. та судові витрати. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Сторчеус Геннадієм Миколайовичем надано до суду відзив на позовну заяву, яким заявлені позовні вимоги заперечуються в обґрунтування заперечень вказує, що відповідач є військовослужбовцем ЗСУ та учасником бойових, тому відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.2004 зі змінами, внесеними Законом №2443 VІІІ від 22.05.2018, звільнений від обов`язкового страхування цивільно правовї відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо транспортної пригоди винуватцем якої є відповідач, проводить МТСБУ у Порядку визначеному Законом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не подав. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 03.02.2023 у справі №214/224/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та було встановлено, що 28.11.2022 о 14.40 год. В м.Кривий ріг, Саксаганського району, вул.Світлогірська, буд 103, водій [PERSON] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив обгін у забороненому місці, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом ТК GL СК реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвели до механічного пошкодження транспортних засобів, чим завдано матеріальних збитків а.с.4 Згідно Полісу на ТЗ ТК GL СК реєстраційний номер [NUMBER] станом на 28.11.2022 був застрахований, що вбачається з роздруківки а.с.5. Відповідно до роздруківки Національної поліції України по фіксації дорожньої транспортної пригоди власником ТЗ «ГАЗ» - 24 реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] а.с.7. Відповідно до платіжної інструкції №920774 від 13 квітня 2023 позивачем було сплачено потерпілому від ДТП 39565.53грн страхових виплат а.с.17. Також відповідно до платіжної інструкції №823675 від 01 березня 2023 року позивачем було сплачено за проведення експертизи 2182,95грн. а.с.18 Відповідно до частин першої-третьої статті\~1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Згідно з частинами першою, п`ятою статті\~1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини\~другої\~статті\~1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини\~першої\~статті\~1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначена норма, що регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим. В пункті\~22.1\~статті\~22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~зазначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктами "а", "г" пункту\~41.1\~статті\~41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Пунктом\~13.1\~статті\~13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. У Рішенні від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 у справі № 1-6/2014 за конституційним зверненням, щодо офіційного тлумачення положень пункту\~13.1\~статті\~13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV\~Конституційний Суд України вказав, що в аспекті конституційного звернення положення пункту\~13.1\~статті\~13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV\~зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] під час вчинення ДТП керував транспортним засобом марки "ГАЗ" 24, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі посвідчення водія та реєстраційного документа на цей транспортний засіб, то він правомірно володів указаним майном. Зважаючи на те, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій а.с.69, то відповідно до пункту\~13.1\~статті\~13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", він має бути звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Разом з тим, відповідно пунктів 38.1, 38.2.5 цього Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до особи, визначеної у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. З роздруківки Національної поліції України по фіксації дорожньої транспортної пригоди яка відбулася за участі [PERSON] 28.11.2022 а.с.7. в графі про стан сп`яніння водія ТЗ учасника ДТП [PERSON] зазначено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому на думку суду вимоги позивача до відповідача, щодо стягнення з відповідача 39565.53грн страхових виплат та 2182,95грн витрат на проведення дослідження по встановленню розміру заподіяної шкоди в наслідок ДТП, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У зв`язку з чим, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача сплаченого страхового відшкодування в сумі 41748,48 грн. Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved