Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

У травні 2025 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява КП "Київтеплоенерго" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що КП "Київтеплоенерго" надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у квартирі № 356 вказаного будинку та є споживачами зазначених вище послуг. У зв`язку із несплатою відповідачами коштів за отримані послуги, у них виникла заборгованість, яка складає, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, 211 165,97 грн., та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2025 року цивільну справу передано судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 27.08.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачів по справі. Позовні вимоги по справі визнають частково, а саме: в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості, що виникла за послуги, спожиті до 01.05.2018 року в сумі: послуги з централізованого опалення 31762,13 грн. - , 4732,56грн.-інфляційна складова, 1190,43 грн.-3% річних та послуги з постачання гарячої води -4299,85грн, 640,68 грн.- інфляційна складова,161,16грн.-3% річних; - 3 [PERSON] - просили відмовити в повному обсязі, у зв`язку з недосягненням на момент стягнення 18-ти річного віку; - 3 [PERSON] стягнути за 16 днів квітня 2018 року ЦО- 56,33 грн., ПГВ- 120,40 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити. Заборгованість за послуги за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 рік послуги з централізованого опалення 36305,62 грн.- , 5409,54 грн.-інфляційна складова, 1351,76 грн.-3% річних та послуги з постачання гарячої води - 24250,56грн, 3613,33 грн.- інфляційна складова, 908,90грн.-3% річних : 3 [PERSON] , [INFO] , стягнути за період з 22.02.2021 по 31.10.2021 рік, тобто з часу набуття ним повноліття і, відповідно повної дієздатності, тобто за 8 місяців 9 днів 2021 року: ЦО в сумі 6068,38 грн., ПГВ- 8656,78 грн. солідарно з [PERSON] , в іншій частині позову відмовити. Окрім того зазначають, що питання про розподіл судових витрат вирішити судом не покладаючи їх відшкодування на Відповідачів. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, надавши до суду Відзив на позов в якому позовні вимоги визнають частково. Враховуючи обставини справи та достатність часу для реалізації відповідачами своїх права на захист, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) забов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) забов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) до Додатки до нього, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржників, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отриманні кредитором за період 1 серпня 2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів, (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору. Тобто, з 1 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП «Київтеплоенерго». З 01 листопада 2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Будинок за адресою: [ADDRESS] під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, тобто мешканці квартир, що розташовані в будинку, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами вищезгаданих послуг. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Частина 7 статті 26 Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII). За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання гарячої води та попових договорів про надання послуг з постачання гарячої води" та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії". Відповідно до статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також і плату за абонентське обслуговування. Відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води зобов`язана сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач отримуючи послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води, не виконував покладений на нього договором і законом обов`язок по оплаті вказаних послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, на яку позивачем також нараховано 3% річних та інфляційні втрати, що підтверджується наданими позивачем розрахунками. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідач від мереж теплової енергії та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлявся, не відключався. Як вбачається із матеріалів справи, у відповідачів наявна заборгованість зі сплати послуг з централізованого опалення у розмірі 31 762,13 грн. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 299,85 грн., яка утворилася до 01 травня 2018 року. Окрім того, відповідачі у період з травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року не сплачували кошти за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, унаслідок чого у них утворилася заборгованість у розмірі 36 305,62 грн. та 24 250,56 грн., відповідно. Разом з тим, відповідачі, починаючи з 01 листопада 2021 року, не належним чином сплачували кошти за надані їм послуги: з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого у них утворилася заборгованість у розмірі 52 407,40 грн. та 26078,85 грн., відповідно, а також: заборгованість по платі за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії - 1357,57 грн., за абонентське обслуговування за постачання гарячої води - 1474,02 грн., а також заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 57,47 грн. Окрім того, позивач просив суд стягнути із відповідача 3% річних у розмірі, інфляційних втрат та пені, які нараховані починаючи з січня 2024 року, та відповідно до розрахунку позивача складають: -за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01 травня 2018 року, заборгованість за що склала 31 762,13 грн., то інфляційна складова боргу становить 4732,56 грн., а 3% річних - 1190,43 грн. -за спожиті послуги з централізованого гарячого водопостачання за період до 01 травня 2018 року, заборгованість за що склала 4299,85 грн., то інфляційна складова боргу становить 640,68 грн., а 3% річних - 161,16 грн. -за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року, заборгованість за що склала 36 305,62 грн., то інфляційна складова боргу становить 5 409,54 грн., а 3% річних - 1351,76 грн. -за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року, заборгованість за що склала 24 250,56 грн., то інфляційна складова боргу становить 3 613,33 грн., а 3% річних - 908,90 грн. -за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року заборгованість за що склала 52 407,40 грн., то інфляційна складова боргу склала 6 339,59 грн., а 3% річних 1 554,02 грн., пеня - 1 890,72 грн.; -за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року, заборгованість за що склала 26 078,85 грн., то інфляційна складова боргу становить 3 507,35 грн. 3% річних - 844,72 грн., пеня у розмірі - 1 027,74 грн. Частиною першою статті 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Статтею 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Частина друга статті 14 ЦК України визначає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Положеннями статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Враховуючи те, що повної цивільної дієздатності відповідач [PERSON] досяг лише 22 лютого 2021 року, а відповідач [PERSON] досяг лише 15 квітня 2018 року саме з цього моменту у позивача виникло право вимоги до відповідачів щодо стягнення із них коштів за надані послуги. Отже, судом було здійснено перерахунок стягнення суми основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних від суми боргу та пені, з урахуванням моменту набуття відповідачами [PERSON] та [PERSON] повної цивільної дієздатності, а тому за підрахунком суду стягненню із Відповідача [PERSON] ( [INFO] ) підлягають: - нараховані за період з 01.07.2017 до 01.05.2018 року, згідно наданого Позивачем розрахунку за квітень 2018 року, за центральне опалення нараховано - 105,62 грн. заборгованості, а за послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 225,74 грн., то відповідно суд приходить до висновку, що підлягає стягненню за 16 днів квітня 2018 року (період коли Відповідач [PERSON] отримав цивільну дієздатність): за послуги центрального опалення підлягає стягненню - 56,33 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 2,13 грн., інфляційна складова боргу 9,09 грн. та за послуги з централізованого гарячого водопостачання - 120,40 грн., а також 3% річних від суми боргу у розмірі 4,53 грн., інфляційна складова боргу 19,29 грн. У цій частині стягнення з [PERSON] - відмовити у повному обсязі. за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року: - стягненню з [PERSON] за послуги з центрального опалення за період з 01.05.2018 року по 21.02.2021 року підлягає заборгованість у розмірі 30 358,52 грн. + 1636 грн. (за 21 день лютого 2021 року) = 31 994,52 грн. та 3% річних від суми боргу у розмірі 1 196,53 грн., інфляційна складова боргу 5 101,29 грн. - за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 року по 21.02.2021 року підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13 843,77 грн. + 722,43 грн. ( за 21 день лютого 2021 року) = 14 566,20 грн. та 3% річних від суми боргу у розмірі 544,73 грн., інфляційна складова боргу 2 322,41грн. - Солідарно з [PERSON] та [PERSON] : підлягає стягненню за період досягнення дієздатності з 22.02.2021 по 31.10.2021 року, тобто за 8 місяців 7 днів 2021 року - за послуги з центрального опалення в сумі ( 7 днів лютого 2021 = 545,33 грн. + 2675,10 грн. = 3220,43 грн. та 3% річних від суми боргу у розмірі 120,46 грн., інфляційна складова боргу 513,56 грн. - за послуги з постачання централізованого постачання гарячої води - 7 днів лютого = 240,81 грн. + 9443,55 грн. = 9684,36 грн., а також 3% річних від суми боргу у розмірі 362,16 грн., інфляційна складова боргу 1 544,02 грн. за період з 01.11.2021 : - підлягає солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] заборгованість з постачання теплової енергії у розмірі 52 407,40 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 6339,59 грн., 3% річних у розмірі 1554,02 грн., пеня у розмірі 1890,72 грн.; - заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 26 078,85 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3 507,35 грн., 3% річних у розмірі 844,72 грн., пеня у розмірі 1027,74 грн.; Солідарному стягненню з Відповідачів підлягає: - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1357,57 грн. - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 1474,02 грн. - заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 57,47 грн. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, а також 3% річних від сум боргу, їх інфляційної складової боргу, пені та плати за абонентське обслуговування є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 167 921,89*3167,49/211165,97 =2518,82 грн., тобто з кожного по 1 259,41 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial