Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 26.09.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 5965005. Надалі, 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» було укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Потім, 31.07.2024 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» і ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «Українські фінансові операції». У підсумку, позивач вказує, що за відповідними договорами факторингу він набув право вимоги за зазначеним кредитним договором, а тому, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за наведеним кредитним договором не виконує, у нього виникла заборгованість за позикою, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 31\~849 гривень 00 копійок (т.с. 1, а.с. 1 13). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суду невідоме, відповідач був повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (т.с. 3, а.с. 77, 78, 83). Оскільки даний позов було подано до суду в електронній формі через електронний кабінет, копію позову з додатками відповідачу надсилав позивач, що підтверджується відповідним описом відділення поштового зв`язку (т.с. 3, а.с. 73). При цьому, у суду відсутні відомості про отримання відповідачем вказаних документів та за приписами цивільного процесуального закону суд не зобов`язаний перевіряти вказані обставини. Оскільки відповідач, який був повідомлений про розгляд справи належним чином в порядку, передбаченому статтями 128 і 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 26.09.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] укладено кредитний договір № 5965005 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 14\~000 гривень 00 копійок на строк 360 днів із процентною ставкою 1,99 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (т.с. 1, а.с. 15 25, 26 27, 28 31). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відомостями листа ТОВ «Пейтек Україна» № 2023029-2 від 29 вересня 2023 року (т.с. 1, а.с. 32 117). Надалі, 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 5965005 від 26.09.2022 року (т.с. 3, а.с. 7, 8, 9, 10, 11 12, 13 14, 15, 16, 28 36, 38). Потім, 31.07.2024 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» і ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 5965005 від 26.09.2022 року (т.с. 3, а.с. 5, 6, 17 24, 25, 26, 27, 37). Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за наведеним кредитним договором по якому позивач набув право вимоги від кредитора. Із наданої позивачем на підтвердження своїх вимог картки обліку договору (розрахунку заборгованості) відповідача вбачається, що станом на 26.09.2022 року відповідач має заборгованість за договором № 5965005 від 26.09.2022 року на загальну суму 31 849 гривень 00 копійок яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 000 гривень 00 копійок та заборгованості за відсотками в сумі 17 849 гривень 00 копійок (т.с. 2, а.с. 197 215). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені наведеним кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із нормою частини першої статті 13 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подачу даного позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2\~422 гривні 40 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 216 від 18 жовтня 2024 року (т.с. 1, а.с. 14). Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, разом із позовом надано суду копію договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01 серпня 2024 року разом із, детальним описом робіт (наданих послуг) № 5965005 від 17.09.2024 року та актом приймання-передачі наданих послуг від 17 вересня 2024 року, з яких вбачається, що позивачем отримано правові послуги у даній справі на загальну суму 10 000 гривень 00 копійок (т.с. 2, а.с. 235, 236; т.с. 3, а.с. 64 67). Як наслідок, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору та витрат на правову допомогу слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved