Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-21 00:00:00

27.08.2025 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у якій просить суд встановити факт належності їй диплома № [NUMBER] з невірно вказаним по батькові « [PERSON] ». Вказує, що у дипломі невірно зазначено її по батькові, що ставить під загрозу право на отримання належного пенсійного забезпечення. Зазначає, що зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою призначення пенсії, однак при перевірці документів, а саме Диплому, який підтверджує період навчання, виявлено помилку, а тому пенсійний фонд відмовляється зарахувати період навчання до стажу. Навчальний заклад лише надав довідку, яка підтверджує те, що навчалася [PERSON] , однак записів про [PERSON] не знайдено. Заявниця просить встановити факт належності їй Диплому № [NUMBER] з невірно вказаним по батькові « [PERSON] », оскільки це дозволить реалізувати їй право на призначення пенсії за віком. Вказана заява у день її надходження передана на розгляд головуючого судді Асташева\~С.А., згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2025. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 29.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 15.09.2025, про що повідомлені сторони. У зв`язку із неявкою заявниці судове засідання у справі відкладено на 22.09.2025. Заявниця [PERSON] \~22.09.2025\~скерувала до\~судузаяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 15.09.2025 скерували заяву про розгляд справи без участі представника та залишають на розсуд суду встановлення фактів зазначених у заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що відповідно до даних Диплому № 048419 від 17 жовтня 1983 року [PERSON] 01 вересня 1981 року зарахована до Чернівецького професійного торгово-кулінарного училища та 12 жовтня 1983 року закінчила повний курс. Згідно із даними Довідки Чернівецького Вищого комерційного училища Державного Торговельно-економічного університету № 813 від 28.09.2023, « [PERSON] » відповідно до наказу від 28.08.1981 № 151- У з 01.09.1981 була зарахована до Чернівецького професійного торгово-кулінарного училища. « [PERSON] » навчалася на денній формі навчання. Згідно із протоколом засідання екзаменаційної комісії від 28.09.1983 № 623, « [PERSON] » з 28.09.1983 була відрахована з училища у зв`язку із закінченням терміну навчання та здобула кваліфікацію «кухаря 4 розряду». Осіб із ім`ям « [PERSON] » у записах училища не знайдено. Разом з цим у довідці вказано про те, що згідно з наказом Міністерства торгівлі від 12.06.1985 № 157/153 професійне торгово-кулінарне училище управління торгівлі Чернівецького облвиконкому передано у підпорядкування Держкомітету з профтехосвіти як ПТУ № 10. Наказом Міністерства освіти і науки України від 15.11.2002 № 653 ПТУ-10 переведено в структуру Київського національного торговельно-економічного університету і реорганізовано у Чернівецьке вище професійне училище № 3 Київського національного торговельно-економічного університету. Наказом Міністерства освіти і науки України від 20.09.2004 №?739 Чернівецьке вище професійне училище №?3 Київського національного торговельно-економічного університету перейменовано на Чернівецьке вище комерційне училище Київського національного торговельно-економічного університету. Відповідно до наказу Київського національного економічного університету від 25.01.2022 №? 374 «Про реорганізацію діяльності відокремлених структурних підрозділів Державного торговельно-економічного університету» Чернівецьке вище комерційне училище Київського національного університету перейменовано у Чернівецьке вище комерційне училище Державного торговельно-економічного університету. Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 241670064524 від 05.09.2024 відмовлено у призначенні пенсії за віком [PERSON] . Зазначається про те, що до загального стажу не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 28.09.1983, оскільки у дипломі та уточнюючій довідці по батькові не відповідає паспортним даним. Відповідно до даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 01 жовтня 2001 року, заявниця вказана як [PERSON] , [INFO] . Також заявниця долучає Картку платника податків, видану на таке ж ім`я - [PERSON] , [INFO] та копію Трудової книжки [NUMBER] , заповненої 12 жовтня 1983 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно із даними копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 23 грудня 2011 року, [PERSON] , [INFO] зареєструвала 24 липня 1987 року шлюб із [PERSON] , [INFO] та після шлюбу взяла прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України). Як зазначено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них. Суд лише встановлює, що документ виданий певній особі, в дійсності належить їй, але він не вправі вносити виправлення у даний документ. Згідно із ч.1 ст. 318 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є надання можливості заявниці реалізувати своє право на призначення пенсії за віком та підтвердження можливості зарахування до загального стажу періоду навчання з 01.09.1981 по 28.09.1983. Вказівка у Дипломі № 048419 від 17 жовтня 1983 року даних про його видачу [PERSON] 01 вересня 1981 року, свідчить про наявність розбіжностей у написанні по батькові заявниці, яке відповідно до даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 01 жовтня 2001 року, зазначене як « [PERSON] ». Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту того, що Диплом № 048419 від 17 жовтня 1983 року, виданий на ім`я « [PERSON] », дійсно належить заявниці [PERSON] , [INFO] . З наведених вище обставин, враховуючи, що заявниця позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб позбавлена можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту її прав у судовому порядку. Суд звертає увагу, що рішення суду не змінює собою документа, який виданий відповідною установою, де навчалася заявниця, а лише підтверджує належність такого документу останній, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved