Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 року у розмірі 66051,89 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28.05.2025 року допустила виникнення\~заборгованості по\~кредитному договору\~в сумі\~66051,89 грн., що\~складається з\~22775,11\~грн.\~прострочених платежів\~по тілу\~кредиту;\~43276,78\~грн.\~суми прострочених\~платежів по\~процентах, яку просило стягнути на користь позивача. Також просило стягнути з відповідача понесені судові витрати та справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом із позовною заявою ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подало клопотання, в якому просило витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») інформацію щодо банківської картки №\~ [NUMBER] [PERSON] . Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.07.2025 року вирішено розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження о 13 год. 00 хв. 24.07.2025 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, в т.ч. інформацію про належність [PERSON] банківської картки №\~ [NUMBER] та про\~рух коштів\~по даній\~банківській картці\~за період\~з 15.08.2023 року по 30.01.2024 року. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Однак, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, дану цивільну справу було відкладено та викликано сторін в судове засідання, з метою заслухання їх усних пояснень в приміщення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без участі позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 93). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію укласти Договір (оферта) № 471630-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 33-37). 15.08.2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферти) щодо укладення Договору №\~471630-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 21-25). 15.08.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №\~471630-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), дистанційно, в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 28-32). Відповідно до умов вищевказаного дгоговору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,0 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика» (п. 2.1 договору). Підписанням цього договору позичальник підтвердила, що до укладення договору вона отримала від кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також умови Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця (п. 7.3.1 Договору). Згідно підписаного сторонами Паспорту споживчого кредиту, який визначає умови кредитування, сторони погодили, що строк кредитування складає 24 тижні (169 днів), сума кредиту становить 22000,0 грн., стандартна процентна ставка складає 730,00 % річних, знижена процентна ставка складає 420,25602505 % річних, комісія - 3300,0 грн. (а.с. 26-27). Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 15.08.2023 року Договору № 471630-КС-002 про надання кредиту (а.с. 40, 41-42), [PERSON] (відповідач) за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомилась з умовами споживчого кредиту, підписала паспорт споживчого кредиту та Договір про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-9576, UA-8709, UA-4629, UA-0234) у порядку, визначеному ст.\~12 Законом України «Про електронну комерцію». 15.08.2023 року кредитні кошти в розмірі 22000,0 грн. були перераховані відповідачу на її картковий рахунок, зазначений у Договорі № 471630-КС-002 про надання кредиту, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» про успішне проведення транзакції на переказ коштів (а.с. 64). 08.10.2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено Василишин\~Ю.О. пропозицію укласти Додаткову угоду № 1 (оферта) до Договору № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 рку (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 20). 08.10.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 (оферта) до Договору № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 рку (Споживчий кредит. Електронна форма), дистанційно, в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 18-19). Відповідно до укладеної угоди кредит було збільшено на 4000,00 грн (п. 2.1 угоди). Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та провернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 25882,33 грн. (п. 2.2. угоди). Після укладення цієї додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить 25882,33 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 15029,48 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 50931,51 грн. (п. 4 угоди.). Комісія за надання додаткової суми кредиту 600,00 грн. (п. 5 угоди). Також [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором UA-9576 (а.с. 16-17). 08.10.2023 року кредитні кошти в розмірі 4000,0 грн. були перераховані відповідачу на її картковий рахунок, зазначений у Договорі № 471630-КС-002 про надання кредиту, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» про успішне проведення транзакції на переказ коштів (а.с. 44). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Так відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним\~та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону,\~є оригіналом такого документа. Електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,\~і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація\~цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи\~(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, ГК України, а також іншими актами законодавства. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду від\~09\~вересня 2020\~року у\~справі №732/670/19,\~від 23\~березня 2020\~року у\~справі №404/502/18,\~від 07\~жовтня 2020\~року у\~справі №127/33824/19,\~від 12.01.2021року у справі №524/5556/19. Оскільки у копії Договору № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 року, додатковій угоді № 1 від 08.10.2023 року до Договору № 471630-КС-002 від 15.08.2023 року та паспортах споживчого кредиту наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема: сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, комісія, графік платежів, а ці документи підписані власноручним електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором), суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач не підписувала кредитний договір та не була проінформована про всі істотні умови кредитного договору. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживчий кредит»). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому за змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 638\~Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не виконала своїх договірних зобов`язань за Договором № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 року, додатковою угодою № 1 від 08.10.2023 року до Договору № 471630-КС-002 від 15.08.2023 року та станом на\~28.05.2025 року\~допустила перед\~позивачем заборгованість\~в розмірі\~66051,89 грн., та яка складається з: 22775,11 грн. заборгованості за кредитом; 43276,78 грн. заборгованості по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості станом на 28.05.2025 року (а.с. 11-14, 15). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, відповідач по справі суду не представлено. Згідно ст. 16 ЦК України однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з наведеного, дослідивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання Договору № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 року. Через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку відповідач у добровільному порядку не погасила, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 471630-КС-002 про надання кредиту від 15.08.2023 року, загальний розмір якої становить 66051,89 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому\~вирішенні позову\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція № 8517 від 17.06.2025 року, а.с. 71). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~11, 16, 202, 205,\~207,\~525, 526,\~530, 610-612,\~626, 629, 638, 639, 1049,\~1050, 1054 ЦК України,\~ст.ст.\~ 3,\~11,\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ст.ст.\~5,\~8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,

Outcome: approved