Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-10 00:00:00

12 лютого 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 04 червня 2025 року уточнила та просить визначити, що частки [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/4 частці кожному; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021. Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. №290/02-14 від 07 березня 2024 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстроване за життя спадкодавця, частки у праві власності на земельну ділянку не були визначені за життя спадкодавця. 04 червня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою первісні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача за первісним та зустрічним позовами Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний нотаріус Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіна Олена Миколаївна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 25 червня 2002 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району, що також підтверджено довідкою №813, виданою 21 червня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2\~статті 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи те, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 25 червня 2002 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності, тобто частка кожного власника складає 1/4 частину. Крім цього встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЖ №702126 від 29 листопада 2010 року. Щодо не визначення конкретної частки власників земельної ділянки площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021, що належить спадкодавцю, суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2\~статті 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно\~статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи те, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по 1/4 частці кожному, а земельна ділянка площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021 належить [PERSON] , частки співвласників у праві власності на земельну ділянку не виділені, однак враховуючи загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, частка у праві власності на об`єкт нерухомості повинна відповідати частці у праві власності на земельну ділянку. Тому визнається доведеним право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожному по 1/4 частки земельної ділянки\~площею 0,2242\~га,\~передана для\~будівництва та\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~кадастровий номер\~ 5122081700:02:002:0021,відповідно до їх часток у власності на житловий будинок. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2005 року виконкомом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/4 частка земельної ділянки площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80533325 від 20 березня 2025 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 02 квітня 1995 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 квітня 1972 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 02 квітня 1995 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району, згідно якого мати [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 1991 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №1052 від 29 липня 2015 року Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 1/4 частка земельної ділянки площею 0,2242 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:002:0021, які належали йому на праві власності та спадкове майно після смерті дружини [PERSON] , яке він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80533412 від 20 березня 2025 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - \~ \~ \~ \~донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 квітня 1972 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 1991 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №1095 від 17 червня 2014 року Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. №290/02-14 від 07 березня 2024 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстроване за життя спадкодавця, частки у праві власності на земельну ділянку не були визначені за життя спадкодавця. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved