Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-10619155 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7000,00 гривень, на 240 календарних днів до 13.08.2024, стандартна процентна ставка 3,00%, одноразова сплата комісії у розмірі 700,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі та додатках до нього. 17.12.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору №00-10619155 від 17.12.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № 4441-11ХХ-ХХХХ-7342 що, в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай гроші». Всупереч умов договору №00-10619155 від 17.12.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 39830,00 грн., яка складається з наступного: 7700,00 грн. заборгованість по кредиту, 32130,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс кредит» уклали Договір факторингу № 22-01/2024, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15470,00 гривень. 16.08.2024 ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Ейс»» уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 39830,00 гривень. Посилаючись на те, що відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10619155 від 17.12.2023 яка становить\~39830,00 гривень та складається з наступного: 7700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 32130,00 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати по справі. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.05.2025 справу прийнято до свого провадження, як таку що передана за підсудністю (а.с.114). 16.07.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі , в яких останній просив відмовити у задоволені клопотання відповідача про скасування або зменшення нарахованих відсотків, штрафних санкцій, а також обмеження суми стягнення лише розміром основного боргу з підстав вказаних в них (а.с.123-126). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяви зазначив, що просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.7). Відповідач в судові засідання, призначені на 16.07.2025, 12.09.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем останньої відомої реєстрації, також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 97, 143, 145) Під час перебування на розгляді справи у Кременчуцькому районному суд Полтавської області відповідач 07.04.2025 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив зменшити суму боргу, зокрема скасувати або зменшити нараховані відсотки та штрафні санкції, обмежити суми стягнення лише розміром основного боргу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2023 року між ТОВ «Качай гроші» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № 00-10619155 (надалі - Договір кредитної лінії), згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1 Договору кредитної лінії). Договір кредитної лінії був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 63068. Із довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Качай гроші» вбачається, що клієнт [PERSON] ідентифікований, одноразовий ідентифікатор: 63068 (а. с. 14-18). Згідно з п. 1.2 Договору кредитної лінії сума кредитного ліміту складає: 7000 грн, тип кредиту - кредитна лінія. Відповідно до п. 1.3 Договору кредитної лінії строк дії кредитної лінії: 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 13 серпня 2024 року. Згідно з п. п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 Договору кредитної лінії тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 3,00 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором). Знижена процентна ставка становить 0,6 (нуль цілих шість десятих)% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3 цього Договору Пунктом 1.5 Договору кредитної лінії встановлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 700 грн. Згідно з п. 1.7 Договору кредитної лінії орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить 2389,99%. Відповідно до п. 1.8 Договору кредитної лінії орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору складає 58100,00 грн. Відповідно до п. 1.15 Договору кредитної лінії у позичальника відсутнє право продовжити строк кредитування та/або строк виплати кредиту, установлених цим Договором, на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Згідно із п.2.8 Договору кредитної лінії дата надання кредиту 17.12.2023, сума кредиту: 7000,00 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до п.3.3 Договору кредитної лінії проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з урахуванням умов п.3.1 цього Договору. Згідно з п. 4.3.1 Договору кредитної лінії, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в порядку та в строки визначені договором. Пунктом 5.1 Договору кредитної лінії передбачено, що кошти кредиту одержані позичальником за договором повертається ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше дня повернення кредиту (включно) зазначеного в графіку платежів, на поточний рахунок кредитодавця шляхом ініціювання переказу коштів з платіжної картки позичальника через POS-термінал в особистому кабінеті. Згідно п. 7.3 Договору кредитної лінії позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ознайомлений зі змістом\~ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування»\~та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/. Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 та додатком до даної інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» ТОВ «Качай Гроші» через платіжний сервіс «Platon» 17.12.2023 перераховано [PERSON] кошти в сумі 7000 грн на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 28-31). Факт перерахування коштів 17.12.2023 на картку відповідача у сумі 7000,00грн підтверджується випискою по рахунку, наданою АТ «Універсал банк» за період з 17.12.2023-22.12.2023 року. Також з даної виписки вбачається, що [PERSON] належить картка № 4441-11ХХ-ХХХХ-7342 (а. с. 146-148). У матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в якому зазначена інформація щодо основних умов кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а. с. 24-25). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, редакція яких затверджена наказом директора ТОВ «Качай Гроші» № 1-8/22 від 20.11.2023 (а. с. 19-23). Із розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії, складеного ТОВ «Качай гроші» встановлено, що за боржником [PERSON] за період з 22.01.2024 по 17.12.2023 обліковується заборгованість в сумі 15470,00 гривень, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7770,00 грн - сума заборгованості за процентами, 700 грн - сума заборгованості за комісіями (а. с. 36). 22 січня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Качай Гроші» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) відступило ТОВ «Макс Кредит» (фактор) права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Макс Кредит», прийняло та передало суму фінансування в розпорядження ТОВ «Качай Гроші» за плату на умовах, визначених цим договором (надалі\~Договір факторингу № 22-01/2024) (а. с. 38-46). Відповідно до п. 2.5. Договору факторингу № 22-01/2024 відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. Згідно з Актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 клієнт (ТОВ «Качай гроші») передав, а фактор (ТОВ «Макс Кредит») прийняв реєстр боржників у кількості 18598 (а. с. 46). Відповідно до витягу із додатку №1 за Договором факторингу № 22-01/2024, що є реєстром боржників від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15470,00 гривень (а. с. 47 зворот- 48). Згідно із п. 4.7.2. Договору факторингу № 22-01/2024 ТОВ «Макс Кредит» має право здійснювати будь-які передбачені чинним законодавством України дії, пов`язані з набутими правами вимоги, в тому числі щодо укладення мирової угоди, реструктуризації суми боргу, продовження строку погашення боргу, повного чи часткового прощення суми боргу, відмови від примусового стягнення заборгованості та інше. Так, відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-10619155, складеного ТОВ «Макс Кредит», заборгованість відповідача перед ТОВ «Макс Кредит» становить 39830,00 грн, з яких: 7000,00 сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32130,00 грн\~сума заборгованості за нарахованими процентами, 700,00 грн - сума заборгованості за комісіями (а. с. 37). Із даного розрахунку встановлено, що ТОВ «Макс Кредит» здійснив донарахування процентів за користування кредитними коштами в силу п.4.7.2 Договору факторингу № 22-01/2024. Також, 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» їх прийняло та передало суму фінансування в розпорядження ТОВ «Макс Кредит» за плату на умовах, визначених цим договором (надалі - Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС) (а. с. 50-61). Відповідно до п. 2.5. Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС ТОВ «Макс Кредит» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників кількістю 9192 (а. с. 59). Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 39830,00 грн (а. с. 60). Із виписки по особовому рахунку, складеної ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором, укладеним з [PERSON] вбачається, що заборгованість станом на 24.12.2024 становить 39830,00 гривень, з яких: 7700,00 гривень\~заборгованість за сумою кредиту, 32130,00 гривень\~заборгованість за процентами (а.с.35). Оскільки боржник [PERSON] свої зобов`язання за Договором кредитної лінії належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч. 1 ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). У п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Судом встановлено, що 17.12.2023 року між ТОВ «Качай гроші» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № 00-10619155 у формі електронного документа, який був підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «63068». Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам\~Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII\~та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, тобто відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на електронну пошту, особистий номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна Договір кредитної лінії № 00-10619155 з ним не був би укладений. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «Качай гроші» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу. Разом з цим, відповідач свого зобов`язання за Договором кредитної лінії не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Порядок та розміри сплати процентів за користування кредитними коштами визначено п. п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 Договору кредитної лінії. Відповідно до Договору кредитної лінії кредит надавався строком на 240 днів від дати отримання кредиту позичальником, тобто до 13.08.2024, без продовження строку кредитування. Проценти за користування кредитом первісним кредитором нараховані за період з 17.12.2023 по 22.01.2024, що становить 37 дні у розмірі 17770,00 грн. Наведене свідчить про наявність у ТОВ «Качай гроші» права на нарахування процентів за зниженою та стандартною процентними ставками за користування кредитом, оскільки такі нарахування відбувались в порядку, передбаченому Договором кредитної лінії та у межах строку кредитування, з умовами якого позичальник був ознайомлений. Відповідно до п. 1 ч. 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України\~визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018р. у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018р. у справі № 910/11965/16. Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023р. у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021р. у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021р. у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021р. у справі № 5026/886/2012, тощо). У справі, що розглядається судом встановлено, що право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача, від первісного кредитора ТОВ «Качай гроші» перейшло до ТОВ «Макс Кредит», від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Ейс», на підставі договорів факторингу, які були укладені 22.01.2024 та 16.08.2024. Вищевказані договори факторингу є дійсними та чинними, відомостей про те, що вони оскаржувались в судовому порядку відсутні. Відтак, до позивача, як до нового кредитора, перейшло право грошової вимоги до відповідача по заборгованості, яка виникла за Договором кредитної лінії. Відповідно до п. 1 Договору факторингу № 22-01/2024 право вимоги\~це всі права вимоги клієнта до боржника за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги засоби захисту прав, які доступні клієнту у якості кредитора, щодо виплати суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав та/або настане в майбутньому згідно умов укладених між клієнтом та боржником договорів. Згідно із п. 4.7.2. Договору факторингу № 22-01/2024 ТОВ «Макс Кредит» має право здійснювати будь-які передбачені чинним законодавством України дій, пов`язані з набутими правами вимоги, в тому числі щодо укладення мирової угоди, реструктуризації суми боргу, продовження строку погашення боргу, повного чи часткового прощення суми боргу, відмови від примусового стягнення заборгованості та інше. Отже, суд вважає, що ТОВ «Макс Кредит» на підставі п. п. 1.4.7.2. Договору факторингу № 22-01/2024 мав право нараховувати відсотки за користування кредитом в межах дії строку Договору кредитної лінії. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором кредитної лінії у сумі 39830,00 грн, з яких: 7700,00 сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32130,00 грн\~сума заборгованості за нарахованими процентами. Дослідивши вказаний розрахунок та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за основною сумою боргу за Договором кредитної лінії не суперечить умовам, передбаченим даним договором виходячи з наступного. Судом встановлено, що за умовами Договору кредитної лінії передбачено надання кредиту в розмірі 7000,00 гривень строком на 240 днів із сплатою процентів за користування кредитними коштами. Також позичальник зобов`язаний був сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 700,00 грн. Загальна заборгованість відповідачка становить 39830,00 грн, з яких: 7000,00 сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32130,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 700,00 грн - сума заборгованості за комісіями. При укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір кредитної лінії [PERSON] усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідач за Договором кредитної лінії, а відповідач, отримавши кредитні кошти, не повернув їх у встановлений договором строк, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс». Суд не знаходить законних підстав, для задоволення клопотання відповідача про зменшення нарахованих відсотків та штрафних санкцій, оскільки останні були нараховані в межах дії Договору кредитної лінії. Відтак, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10619155 від 17.12.2023 у розмірі 39830,00 грн, з яких: 7700,00 сума заборгованості за основним зобов`язанням, 39830,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано: Договір про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро АБ «Тараненко та партнери» №2211/Е від 22.11.2024, додаткову угоду № 9 від 22.11.2024 до договору про надання правової допомоги №2211/Е від 22.11.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. №4956 від 24.04.2012, довіреність на представництво інтересів ТОВ «ФК «Ейс» від 04.12.2024. Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом. Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved