Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») Поляков О.В. звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 16 121,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі - ТОВ «Макс Кредит») та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9698178, який було підписано позичальницею з використанням електронного цифрового підпису, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов зазначеного договору кредитодавець надає позичальниці кредит у національній валюті в розмірі 5000,00 грн у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальниця зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Однак, отримавши кредитні кошти від ТОВ «Макс Кредит», відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання. На підставі договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЕЙС», а ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідачки. Відтак ТОВ «ФК «ЕЙС» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 у розмірі 16 121,00 грн, з яких: 5500,00 грн становить заборгованість за тілом кредиту, 10 621,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, а також стягнути з відповідачки 2422,40 грн сплаченого при поданні позову судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи. Одночасно із поданням позовної заяви позивач заявив клопотання про витребування доказів, у якому просив витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо того, чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка, зазначена у кредитному договорі, інформацію про зарахування 29.03.2024 коштів у сумі 5000,00 грн на картковий рахунок відповідачки; інформацію щодо фінансового номеру, зазначеного в анкетних даних [PERSON] . Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05.06.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання у справі на 03.07.2025, клопотання представника позивача задоволено, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» відповідні відомості. У судове засідання, призначене на 03.07.2025, учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, не з`явились, явку уповноважених осіб не забезпечили. У зв`язку з неотриманням витребуваних судом відомостей від АТ КБ «ПриватБанк», судове засідання відкладено на 15.07.2025. У судове засідання 15.07.2025 учасники справи не з`явились, у зв`язку з неотриманням витребуваних судом відомостей від АТ КБ «ПриватБанк», судове засідання відкладено на 05.08.2025. У судове засідання 05.08.2025 сторони не з`явились, витребуваних судом відомостей від АТ КБ «ПриватБанк» до суду не надійшло. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05.08.2024 повторно витребувано відомості від АТ КБ «ПриватБанк», розгляд справи відкладено на 03.09.2025. У зв`язку з відпусткою головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. розгляд справи відкладено на 18.09.2025. 08.09.2025 засобами поштового зв`язку від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом відомості щодо належності відповідачці карти, зазначеної у позовній заяві, фінансового номеру телефону відповідачки, зарахування на карту, належну відповідачці, 29.03.2024 грошових коштів у сумі 5000 грн. У судове засідання 18.09.2025 сторони не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надійшло. Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 18.09.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені фактичні обставини справи Суд встановив, що 29.03.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9698178, який було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальниці, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 12439, надісланого на номер мобільного телефону [PERSON] [NUMBER] . Відповідно до пункту 1.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктами 1.2.-1.10. договору, сума ліміту кредитної лінії складає: 5000,00 грн; тип кредиту - кредитна лінія; цільове призначення кредиту: на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів; позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 24.03.2025, згідно умов пункту 3.4 цього договору; позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 23.04.2024, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії; дата(и) повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в пункті 7.20. цього договору; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процента ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору; кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 500,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього договору; денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії дорівнює 2,5%; усі істотні умови цього договору, порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору. Як вбачається із листа ТОВ «Платежі Онлайн» від 30.10.2024 за вих. № 1289/10, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, сайт торговця: TREBA.CREDIT, тип транзакції: видача; номер транзакції: 41171-77985-58124; дата та час проведення транзакції: 29.03.2024 о 15:10:00 год; сума транзакції, грн: 5000,00; банк-емітент: PRIVAT BANK; номер карти: [NUMBER] ; код авторизації: 220074. Крім цього, на виконання ухвали Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05.08.2025 представник АТ КБ «ПриватБанк» надав витребувану інформацію, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) емітовано карту № [NUMBER] ; фінансовий номер телефону [PERSON] : [NUMBER] . Як вбачається із наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки від 26.08.2025 за договором б/н за період з 29.03.2024 по 03.04.2024, 29.03.2024 на належну [PERSON] картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн. 21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги до боржників, в тому числі за договором кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за договором № 00-9698178 від 29.03.2024 в сумі 16 121,00 грн з яких: 5500,00 грн становить заборгованість за тілом кредиту, 10 621,00 грн становить заборгованість за процентами. Згідно з долученим позивачем розрахунком від первісного кредитора, станом на дату відступлення права вимоги - 21.10.2024, заборгованість [PERSON] за договором № 00-9698178 від 29.03.2024 складає 16 121,00 грн з яких: 5500 грн становить заборгованість за тілом кредиту, 10 621,00 грн становить заборгованість за процентами. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частинами 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд встановив, що 29.03.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9698178, який було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора 12439, надісланого на номер мобільного телефону [NUMBER] , за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, сума ліміту кредитної лінії складає: 5000,00 грн; тип кредиту - кредитна лінія; цільове призначення кредиту: на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів; комісія за надання кредиту - 500,00 грн; а позичальник зобов`язується повернути кредит в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 24.03.2025, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У договорі кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 зазначено фінансовий номер телефону позичальниці [NUMBER] , який збігається з номером телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , за відомостями, наданими суду АТ КБ «ПриватБанк». Відтак, суд дійшов висновку про належне укладення договору кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] . Факт отримання [PERSON] грошових коштів у позику від ТОВ «Макс Кредит» за договором кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 підтверджено наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою від 26.08.2025 за договором б/н за період з 29.03.2024 по 03.04.2024, відповідно до якої 29.03.2024 на належну [PERSON] картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Крім цього, зазначений факт підтверджено копією листа ТОВ «Платежі Онлайн» від 30.10.2024 за вих. № 1289/10, з якої вбачається, що ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, сайт торговця: TREBA.CREDIT, тип транзакції: видача; номер транзакції: 41171-77985-58124; дата та час проведення транзакції: 29.03.2024 о 15:10:00 год; сума транзакції, грн: 5000,00; банк-емітент: PRIVAT BANK; номер карти: [NUMBER] ; код авторизації: 220074. Отже, матеріалами справи підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «Макс Кредит» взяті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 5000,00 грн було передано відповідачці у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит», діючи як клієнт, з однієї сторони, та ТОВ «ФК «ЕЙС», як фактор, з іншої сторони, уклали договір факторингу, відповідно до пункту 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування (2 763 650,33 грн - п. 3.1. договору), а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги (п. 2.4. договору факторингу). Сплата ТОВ «ФК «ЕЙС» суми фінансування за зазначеним договором факторингу підтверджується долученими позивачем копіями платіжних інструкцій в національній валюті № 13 від 25.10.2024 (на суму 1 000 000,00 грн), № 14 від 30.10.2024 (на суму 210 000,00 грн), № 15 від 31.10.2024 (на суму 300 000,00 грн) та № 16 від 31.10.2024 (на суму 1 253 650,33 грн) на загальну суму 2 763 650,33 грн. Як вбачається з копії витягу з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 00-9698178 від 29.03.2024 на загальну суму 16 121,00 грн. Надані копії договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024, акта приймання-передачі до договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 та витягу з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до [PERSON] за укладеним нею з ТОВ «Макс Кредит» кредитним договором. Згідно з долученою позивачем копією детального розрахунку заборгованості позичальниці [PERSON] за Кредитним договором № 00-9698178 від 29.03.2024 станом на 21.10.2024, сума загальної заборгованості позичальниці перед кредитодавцем становить 16 121,00 грн, з яких: за основним зобов`язанням 5000,00 грн, за процентами 10 621,00 грн, за комісією 500,00 грн. Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 5000,00 грн та передбаченої договором № 00-9698178 від 29.03.2024 комісії за надання кредиту в розмірі 500,00 грн, суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальницею її обов`язків щодо повернення позичених коштів у повному обсязі, разом з тим, з урахуванням принципу диспозитивності, вважає за можливе на підставі наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит», врахувати його при вирішенні питання про обґрунтованість позовних вимог, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача у заявленому розмірі. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Належні і допустимі докази повного або часткового виконання позичальницею [PERSON] взятих на себе за договором кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 обов`язків з повернення позичених грошових коштів, нарахованих процентів та комісії у матеріалах справи відсутні. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами, суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень пунктів 1.1.-1.7. договору кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024, застосовуючи фіксовану стандартну процентну ставку від суми кредиту за кожен день користування кредитом в розмірі 2,47% протягом періоду з 29.03.2024 по 22.06.2024 (86 днів - період, протягом якого первісним кредитором нараховувалися проценти за користування кредитом). У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = 5000/100х2,47х86 = 10 621,00 грн становить загальна заборгованість за нарахованими процентами. При цьому, відповідачка не спростувала наведеного у позові розрахунку. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 10 621,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9698178 від 29.03.2024 у розмірі 16 121,00 грн, з яких: 5000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 10 621,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 500,00 грн становить заборгованість за комісією. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції в національній валюті № 11122 від 20.05.2025 становить 2422,40 грн, відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки. Також, як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, що підтверджено договором про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, додатковою угодою № 18 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025. Суд зауважує, що відповідачка не подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відтак, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved