Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 626887 від 21.02.2023 р. у сумі 171 800 грн та понесені судові витрати\~судовий збір 2\~422,4 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду із даним позовом. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника від 21.02.2023 р. виникла заборгованість в сумі 171 800 грн, з яких 20 000 грн заборгованість за основним боргом, 151 800 грн заборгованість за нарахування відсотків. Ухвалою від 23.06.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи з викликом сторін (а. с. 67-68). Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив. Копія ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви направлялися відповідачу за зареєстрованим місцем проживання та було отримане відповідачем про що, свідчить підпис відповідача у рекомендованому судовому листі від 20.05.2025 року (а.с. 75-76). Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Від відповідачки 24.06.2025 року надійшло заперечення в якому зазначає, що з позовними вимогами вона не погоджується, оскільки позивачем не подано доказів повідомлення її про зміну кредитора, не погоджується щодо оплати процентів розмір яких у 8.5 разів перевищує тіло кредиту і суперечить принципу розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 626887 на суму 20 000 грн на строк 365 днів, про що свідчать електронні підписи сторін з одноразовим ідентифікатором (а.с. 34 / 37). Згідно умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту. Як вбачається з листа ТОВ «Селфі Кредит» виконало взяті на себе зобов`язання та шляхом перерахування коштів через посередника ТОВ «Пейтейк» у розмірі 20\~000 грн від 21.02.2023 року (а.с. 39). Щодо доводів відповідача про несправедливий розмір за користування кредитом суд виходить із наступного. Так, згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК). Згідно зі ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). [PERSON] отримала кредит, однак своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором (а. с. 46). 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кердит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу (а.с. 47-51). Згідно якого право вимоги до боржника перейшло ТОВ «Кредит Капітал». Щодо доводів відповідача про відсутність доказів повідомлення його про заміну кредитора суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Відсутність повідомлення про заміну первісного кредитора не звільняє боржника від виконання, а лише створює негативні наслідки для наступного кредитора. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Кредит Капітал» підлягають задоволенню, а саме з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 21.02.2023 року № 626887 в загальному розмірі 171 800 грн., з яких: 20 000 грн заборгованість за основним боргом; 151 800 грн заборгованість по відсоткам. Представник позивача при зверненні до суду із даним позовом також просить стягнути із відповідача понесені ним витрати на правову допомогу та суму сплаченого судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача витрати з оплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконання адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК) Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК, судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав договір № 0103 про надання правової допомоги від 01.03.2024 (а.с. 60-62). Надаючи оцінки наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. 3 огляду на викладене, суд,

Outcome: approved