Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

І. Суть справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (позивач, ТОВ «Іннова Фінанс») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] (відповідач), в якій просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 39000,00 грн. Позов обгрунтовувався тим, що 20.03.2024 року між сторонами укладено договір про надання грошових коштів № 3429570324 шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн, строком кредитування 360 днів, шляхом переказу на банківську карту. Посилаючись на те, що відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконав свого обов`язку щодо своєчасного їх повернення, внаслідок чого станом на 25.11.2024 допустив прострочення зобов`язання у розмірі 39000,00 грн, з яких 6000,00 грн - заборгованість за кредитом, 33000,00 - заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим представник позивача звернулась до суду з позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Позивач звернувся із позовною заявою до Корольовського районного суду міста Житомира. Ухвалою Корольовоського районного суду міста Житомира 13.12.2024 року матеріали даної справи були передані до Житомирського районного суду Житомирської області за підсудністю. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 13.01.2025 року позовна заява була залишена без руху та надано строк тривалістю 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Визначені судом недоліки були усунені позивачем, відповідно до чого ухвалою Житомирського районного\~суду Житомирської\~області від 27.01.2025\~року позовну\~заяву було\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.8). Відповідач належни чином повідомлявся про судовий розгляд справи, однак поштові відправлення повернулися до суду неврученими. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходженням від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження. Між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику №3429570324 від 20.03.2024, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн, строком кредитування 360 днів, шляхом переказу на банківську карту (а.с. 23-44). Відповідачем також був підписаний електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредитування (а.с. 51-57). Згідно додатку №1 до договору про надання грошових коштів у позику №3429570324 від 20.03.2024, який містить таблицю графіку платежів за вказаним договором, загальна вартість позики станом на закінчення строку кредитування, тобто на 15.03.2025 року, становитиме 49709,40 грн (а.с.45-47). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №19802-1354-95126004, 20.03.2024 року ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» було перераховано 6000,00 грн на банківську картку [NUMBER] (а.с.49), яку відповідач надав під час укладання договору про надання грошових коштів у позику №3429570324 від 20.03.2024, та зазначена у п. 3.1. даного договору (а.с. 18). Правовідносини ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» щодо здійснення перерахунків грошових коштів підтверджуються договором №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежі від 16.05.2023 (а.с. 14-22). IV. Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновок. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази\~відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 та ч.2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення\~цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порядок укладання\~договорів в\~електронній формі\~регламентується\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування»\~та\~Законом України\~«Про електронну комерцію». У\~статті 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених\~договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.2\~ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором\~застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно\~до\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір\~укладається у письмовій формі. Як вбачається із договору відповідач, підписавши його, підтвердив, що він ознайомлений з умовами кредитування. Згідно з\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей\~або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Тобто, відповідач, будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Іннова Фінанс» щодо стягнення відсотків в розмірі 33000,00 підлягає задоволенню. Вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається\~як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, а також доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved