Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Мицик О. В. звернувся до суду з позовом до відповідача - Тернопільської обласної прокуратури з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури. Просить стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 556 000 грн., а також стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] грошові кошти за завдану йому моральну шкоду у розмірі 720 000 грн Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 серпня 2022 року слідчим четвертого СВ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, [PERSON] повідомлено про підозру [PERSON] в межах кримінального провадження №42022210000000068 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України. 12 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо позивача обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 781 515 гривень. 12 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на все нерухоме та рухоме майно позивача накладено арешт. 30 вересня 2022 року у даному кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт. Даний обвинувальний акт скеровано до Зборівського районного суду Тернопільської області (справа №599/1845/22). 03 квітня 2025 року прокурором до суду подано постанову про відмову від підтримання публічного (державного) обвинувачення від 01 квітня 2025 року. 03 квітня 2025 року ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42022210000000068 від 04 травня 2022 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, на підставі п. 2 ч.2 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Дане судове рішення набрало законної сили 11 квітня 2025 року, та оскаржено не було, а відтак є остаточним рішенням у кримінальному провадженні №42022210000000068. В результаті незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури позивач в період з 10.08.2022 року по 11.04.2025 року незаконно перебував під слідством і судом, що в загальному становить 30 місяців. Таким чином, незаконними рішеннями та діями посадових осіб органів досудового розслідування та прокуратури позивачу було завдано значної матеріальної та моральної шкоди, яка полягає в наступному: у зв`язку з явно незаконним притягненням до кримінальної відповідальності позивач був змушений звернутись за юридичною допомогою. Зокрема, для надання правової допомоги у кримінальному провадженні №42022210000000068 було укладено наступні договори: - договір про надання правової допомоги від 11.10.2022 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери»; - договір про надання правової допомоги від 05.07.2022 року між [PERSON] та адвокатом Заплітною Іриною Анатоліївною. В період з 05.11.2022 року по 09.04.2025 року за надання правової допомоги [PERSON] було сплачено Адвокатському об`єднанню «Мицик, Кравчук і Партнери» грошові кошти в загальному розмірі 380 000 гривень. За надання правової допомоги адвокату Заплітній І.А. було сплачено грошові кошти в розмірі 176 000 гривень. Внесення коштів за надані послуги підтверджуються платіжними інструкціями, долученими до позову. Відтак, з урахуванням складності справи, тривалістю надання правової допомоги позивачу та виконаних адвокатами робіт; часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт в ході судового розгляду, оформлення документів, обсягом наданих адвокатами послуг; значення кримінального провадження та його результату для позивача, публічного інтересу до справи та досягнутого результату у справі, понесені [PERSON] витрати на правову допомогу у кримінальному провадженні підлягають відшкодуванню, виходячи з обумовленого сторонами розміру оплати в загальному розмірі 556 000 гривень. У зв`язку з безпідставним обвинуваченням у вчиненні злочину позивач зазнав істотної моральної шкоди у вигляді психологічних страждань, перебування в стані безперервного нервового стресу внаслідок перебування у стані невизначеності, що підсилювався розумінням своєї невинуватості через абсолютну надуманість обвинувачення. Позивач зазнав значних психологічних страждань від утвердження правоохоронними органами в очах оточуючих абсолютної недовіри до його слів. Намагання прокуратурою будь-якими засобами визнати його винним значно впливало на його нервову систему та сприяло її істотному розладу. При цьому було допущено публікації у засобах масової інформації, які принижували його гідність в очах оточуючих і які не спростовані і в даний час. Особливих страждань [PERSON] спричиняло усвідомлення того, що кримінальне провадження відносно нього було видуманим взагалі, наслідком тривалої оперативної комбінації правоохоронців, що суперечило основним завданням кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України. Будучи переконаним у своїй невинуватості, позивач поніс тяжких духовних і психологічних страждань, його гідність була принижена, що викликало у нього додаткові хвилювання та небезпідставні занепокоєння щодо погіршення його репутації, яка була позитивна. Позивач був змушений доводити свою невинуватість в суді протягом наступних 2,5 років, знову і знову повторюючи ті обставини, які були повідомлені ним правоохоронцям ще на стадії досудового розслідування, але цілком проігноровані, що спричиняло йому сильні душевні страждання та викликало почуття сильного стресу. Враховуючи вказані обставини, представник позивача вважає, що стягненню на користь позивача в порядку відшкодування моральної шкоди підлягає не мінімальна сума, а в три рази більша, що становить 720 000 гривень = 3 х 8000 гривень (мінімальна заробітна плата станом на день пред`явлення позову) х 30 (кількість місяців перебування під слідством і судом), що відповідає особі позивача та моральним стражданням, які були завдані позивачу протягом періоду перебування під слідством і судом. Позивач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали зі вказаних вище підстав. Представник відповідача - Тернопільської обласної прокуратури у судовому засіданні позову не визнав, вважає його необґрунтованим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити, вважає, що позивачем належно не вмотивовано спричинена йому моральна шкода та не підтверджено належними доказами, як і причинний зв`язок між шкодою і протиправними діяннями Тернопільської обласної прокуратури, а також не обґрунтовано заявлений розмір відшкодування витрат на правничу допомогу. У своєму відзиві Тернопільська обласна прокуратура зазначає, що обставин, які б свідчили про істотні порушення прав та свобод обвинуваченого, визначених ст. 87 КПК України, судом при розгляді справи не встановлено. Здійснення слідчих та процесуальних дій у ході досудового розслідування кримінального провадження, зокрема застосування запобіжних заходів, належить до повноважень органів досудового розслідування згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства, були достатні підстави, передбачені ст. 177 КПК України, застосування до [PERSON] запобіжного заходу у вигляді застави з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Водночас позивачем не наведено доказів на підтвердження протиправності дій органів прокуратури у ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження чи його судового розгляду, як і жодних фактів застосування органами досудового розслідування чи прокуратури до [PERSON] морального чи фізичного впливу, суттєвого обмеження його прав та свобод. Зі змісту самої позовної заяви неможливо встановити факт спричинення [PERSON] моральної шкоди внаслідок саме тих дій, які вчинялися відносно нього в ході досудового розслідування кримінального провадження №42022210000000068, та достатнього переконання суду у необхідності та доцільності відшкодування заявленого розміру моральної шкоди. Твердження про порушення його звичного укладу життя, неможливість відновлення життєвих стосунків, які раніше існували чи будь- які інші негативні наслідки морального характеру, погіршення ділової репутації, відповідними доказами не підтверджено та до матеріалів позовної заяви не долучено. Разом з тим, зміст заподіяної моральної шкоди (висновок спеціалістів про те, чи перебування [PERSON] під слідством та судом чи проведення інших процесуальних дій стало психотравмуючою ситуацією для нього); характер, обсяг і тривалість моральних страждань, наявність та істотність вимушених змін у його життєвих стосунках; причинно- наслідковий зв`язок між діями, рішеннями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури та заподіяною моральною шкодою, понесеними психічними стражданнями, позивачем не долучено. Позивач повинен довести не тільки протиправність дій відповідача - Тернопільської обласної прокуратури та спричинення шкоди, а також наявний причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та заподіяною шкодою. Відповідач також вважає, що безпідставними є доводи позивача щодо стягнення з Державного бюджету України витрат в сумі 556 000 грн, понесених на професійну правову допомогу з огляду на їх реальність, розумність, обґрунтованість. Сума витрат, на думку відповідача, належно не доведена. Посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, у справі № 910/15944/17 та у справі № 917/1071/18, згідно яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial