Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

15 квітня 2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якого на підстав довіреності діє представник - [PERSON] , звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] .В обґрунтування позову вказав, що квартира [ADDRESS] не є приватизованою, наймачем вказаної квартири була мати позивача, яка померла [INFO] . Зазначив, що у спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] малолітній [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] . Зазначив, що фактично у спірній квартирі проживають лише позивач, [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі з січня 2014 року, [PERSON] не проживає з січня 2005 року, [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі з березня 2018 року, коли вони залишили місце проживання та забрали свої особисті речі. Зазначив, що відповідачі спірним житлом не цікавляться та в ньому не з`являються. Позивач самостійно несе тягар зі сплати комунальних послуг, у тому числі за рішеннями суду. Також зазначив, що жодних перешкод у користуванні житлом позивач не чинив та не чинить. Ухвалою судді від 24 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 21 травня 2025 року. 21 травня 2025 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Пояснила, що позивач є її чоловіком, і він самостійно сплатив усю наявну заборгованість по комунальним послугам у спірній квартирі. Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради Медякова О.М. в судовому засіданні пояснила, що позиція третьої особи викладена у письмовому висновку наданому до суду, частково підтримала позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи суду не надали,\~в зв`язку з чим за згодою представника позивача судом розглянуто справу в заочному порядку. Допитана в судовому засіданні 17.06.2025 свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивача та старшою по будинку. Пояснила, що сім`ю [PERSON] вона знає з 1987 року, їй достеменно відомо, що на теперішній час у квартирі [ADDRESS] проживають позивач, його дружина та дитина. Також пояснила, що [PERSON] разом із сином [PERSON] уїхали до РФ приблизно у 2014 році, [PERSON] не проживає у спірній квартирі приблизно шість років, [PERSON] вона бачила коли [PERSON] було три роки. Допитана в судовому засіданні 07.07.2025 [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивача та відповідачів. Показала, що їй достеменно відомо, що у спірній квартирі проживає [PERSON] із своєю родиною, [PERSON] є військовослужбовцем. Також їй достеменно відомо, що усі борги за квартиру сплачує позивач [PERSON] . Також показала, що їй відомо, що [PERSON] та її син [PERSON] виїхали до РФ 10 років тому, [PERSON] виїхала зі спірної квартири 8 років тому, [PERSON] вона не бачила 15 років. Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є користувачем житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.14) Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби ТОВ «Нова-Ком» за №43 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , окрім позивача зареєстровані: [PERSON] (сестра), [PERSON] (сестра), [PERSON] , [INFO] (інші), [PERSON] (інші), [PERSON] (інші), [PERSON] (інші), [PERSON] (інші) (а.с. 35). Відсутність відповідачів [PERSON] , [PERSON] у спірному житлі підтверджується актами, наявними в матеріалах справи, складеними мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженими ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому відповідачі [PERSON] , [PERSON] , з січня 2014 року фактично не проживають в квартирі [ADDRESS] (а.с. 10,11). Відсутність відповідачів [PERSON] , малолітнього [PERSON] у спірному житлі підтверджується актами, наявними в матеріалах справи, складеними мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженими ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому [PERSON] , [PERSON] , з березня 2018 року фактично не проживають в квартирі [ADDRESS] (а.с. 12,13). Відсутність відповідача [PERSON] у спірному житлі підтверджується актом, наявним в матеріалах справи, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженим ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому [PERSON] , з січня 2005 року фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до наданих позивачем доказів, а саме постанов про відкриття виконавчих проваджень, договорів №6157, №5982, довідок за виконавчими провадженнями, платіжного доручення, квитанції (а.с. 16-23) встановлено, що заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою спірної квартири стягнута з позивача [PERSON] . Відповідно до висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Покровської районної у місті ради №647 від 16.07.2025, орган опіки та піклування вважає за доцільне у визнанні [PERSON] , [INFO] , та його матері [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] відмовити (а.с. 103-104). Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого\~цивільного права у\~разі його\~порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. \~Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до статті 64\~Житлового кодексу Української РСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. \~До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до статті 65\~ЖК Української РСР\~наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Таким чином право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Статтею 9\~ЖК Української РСР\~передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 71\~ЖК Української РСР\~встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи. Відповідно до статті 72\~ЖК Української РСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71\~ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Таким чином, враховуючи факт, що позивач правомірно вселився в спірне житлове приміщення, є наймачем спірного житла, зареєстрований у ньому, самостійно несе тягар його утримання, під час розгляду справи підтверджений факт відсутності відповідачів у спірному житлі понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування цим житлом, та право позивача, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням суд зазначає наступне. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (стаття 3 Конвенції про права дитини). Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції ООН про права дитини). Підстава, на якій місце проживання малолітнього [PERSON] реєструвалося в спірній квартирі, у судовому порядку не оспорювалася, тому вважається, що він за фактом народження набув права користування цим житлом на законних підставах. Оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці, оскільки малолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання. З урахуванням наведеного, факт не проживання [PERSON] у спірній квартирі зумовлений поважними причинами, оскільки він в силу свого віку не може сам проживати у цій квартирі, а тому відсутні передбачені ст. 71,72 ЖК України передумови для позбавлення його права на житло шляхом визнання його таким, що втратив право користування цим житлом, а тому у задоволенні позову в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача у розмірі по 302,80 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial