Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

06.06.2025 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2017 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 566. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . У своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. Батько їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - у їх вихованні участі не бере, не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання їхніх дітей, тому вона вимушена просити суд про стягнення з відповідача аліментів. Матеріальної допомоги від держави [PERSON] не отримує, діти сторін знаходяться на повному утриманні позивача, а її доходів не вистачає на забезпечення усіх потреб дітей. Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає разом з неповнолітніми дітьми сторін, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання з перекладом. Ухвалою судді від 09.06.2025 року розгляд даної справи було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, повідомлена про час судового розгляду належним чином. У справі міститься клопотання позивача та її адвоката про розгляд справи без участі та присутності позивача та адвоката, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовільнити; не заперечує проти заочного розгляду справи. 05.08.2025 року представник відповідача - адвокат Третяк Ю.В. подав до суду відзив, в якому виклав прохання поновити пропущений процесуальний строк на його подання. Ухвалою суду від 17.09.2025 року строк на подання відзиву судом було продовжено до 05.08.2025 року дня фактичного подання відзиву на позовну заяву. За змістом відзиву сторона відповідача позовні вимоги визнає частково. [PERSON] згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. на кожну дитину щомісячно. Заперечує стосовно стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки від його доходу, адже він не працевлаштований. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник в судове засідання не прибули, повідомлені про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавали. Разом з тим, суд враховує поданий стороною відповідача відзив, де вона виклала свою позицію щодо заявлених позовних вимог. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним. Так, судом встановлено, що батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є відповідач\~ [PERSON] ,що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.19,20). Факт проживання неповнолітніх дітей із матір`ю [PERSON] підтверджується\~копією довідки\~про реєстраціюмісця\~проживання з\~перекладом (а.с.23-25) та не заперечується і не спростовується відповідачем. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Позивач пропонує стягувати із [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. Доказів працевлаштованості та/чи одержання відповідачем доходу суду сторонами не надано. Мінімальна заробітна плата з 01.01.2025 року становить 8000 гривень. Враховуючи, що судом не встановлено факт працевлаштованості відповідача та його місячний дохід, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 8000 гривень складає 4000 гривень. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 грн., 50% від цієї суми складає 1281,50 гривні. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину відповідного віку становить 2563 грн. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн., 50% від цієї суми складає 1598 гривень. Прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн. Згідно ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження»: загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. 70% від 8000 становить 5600 грн. Отже, запропонований позивачем розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісячно, відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 5600 грн. та не бути меншим 1281,50 грн. на дитину відповідного віку. Сторона відповідача у відзиві покликається на відсутність доказів працевлаштування та наявності значних доходів у [PERSON] , а також - на наявність на його утриманні перестарілої хворої матері, яка потребує постійного догляду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №75 від 05.08.2025 року (а.с.43). При цьому розмір свого доходу відповідач не повідомив та не надав доказів про його участь в утриманні дітей сторін. При цьому стверджує про свою можливість сплачувати аліменти на двох дітей саме по 1800 грн. щомісячно, що є в межах мінімального гарантованого розміру аліментів для дітей відповідного віку станом на час розгляду справи. Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII\~частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18). З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 06.06.2025 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: approved