Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-16 00:00:00

06.06.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить: зобов`язати відповідача провести гарантійний ремонт чи заміну придбаного позивачем холодильника неналежної якості, а в разі неможливості це зробити повернути [PERSON] сплачені за нього відповідачу кошти в розмірі 17\~500,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача 170\~500,00 грн за спричинену [PERSON] моральну шкоду. В обгрунтування позову зазначила, що 29.01.2025 року вона придбала у відповідача холодильник вартістю 17500 грн. Він був доставлений перевізником "Нова пошта" без будь-яких візуальних пошкоджень, але при ньому була відсутня інструкція по його експлуатації українською мовою і після підключення до енергомережі він не виконував функції за призначенням. Вона звернулася в 14-денний термін за телефоном вказаним у гарантійному талоні і менеджер зобов`язав її звернутися до майстра з ремонту та взяв на себе обов`язки компенсувати вартість ремонту. Після звернення до майстра, той повідомив, що холодильник ремонту не підлягає. Тоді вона звернулася до того ж менеджера за поверненням коштів чи отримання товару належної якості, але та повідомила, що ці питання повинен вирішити ФОП [PERSON] . Але той на зв`язок не виходив, претензії не отримував. Ухвалою судді від 12.06.2025 р. провадження у зазначені справі відкрито та призначено підготовче засідання на 04.07.2025 р. 30.06.2025 від представника відповідача надійшов відзив у якому зазначено, що відсутні докази того, що при отриманні чи безпосередньо після отримання під час першого підключення холодильник вже не виконував свої функції для яких він призначений. Відповідно до гарантійного талону прилад мав бути доставлений клієнтом самостійно та за власний рахунок до магазину для виконання гарантійного ремонту. Позивачем не надано висновку сервісного центру, експертного висновку щодо техічного стану або акт технічного стану, де було б чітко зазначено причини несправної роботи чи поломки, а отже немає офіційного висновку, що товар був неналежної якості. Позивачка сама не виключає порушення правил експлуатації холодильника нею самою. Відсутні підтвердження того, що відповідач не виходив на зв`язок. Розмір моральної шкоди нічим не обгрунтований. Тому відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову. Підготовче засідання призначене на 04.07.2025 р. відкладено на 16.07.2025 р. у зв`язку і тим, що сторона відповідача не отримала відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивачка зазначиал, що перевірити функціональність товару у відділенні Нової пошти вона не мала можливості. Ремонт холодильника вона не проводила, огляд проводився майстром без порушення опломбування товару, а тому недоліки товару існували до його передачі позивачці. Відповідач не отримував її заяви поштою, тому відправляти несправний холодильник на його адресу було ризиковано, оскільки вона могла втратити товар та понести значні витрати на пересилку. Позивачка відповідь на відзив не надала і ухвалою від 16.07.2025 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду на 12.09.2025. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та зазначила, що намагалася вирішити з відповідачем питання щодо ремонту чи заміни холодильника, але проблема не була вирішена. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо позову та послалася на обставини викладені у відзиві. Заслухавши учасників, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до фіскального чеку та гарантійного талону від 29.01.2025 позивачка придбала у ФОП [PERSON] холодильник [NUMBER] вартістю 17500 грн з доставкою у відділення Нової пошти №1 в [ADDRESS] (а.с.6, 7). У лютому 2025 році після отримання холодильника позивачка одразу звернулася до контакту, з яким спілкувалася щодо доставки холодильника, з проблемою, що холодильник не працює. Після направлення позивачкою фото гарантійного талону відповіді надано не було (а.с.8-10). У березні 2025 року позивачка зверталася до відповідача з приводу непрацюючого холодильника з письмовими заявами, але відповідач їх не отримував і листи повернулися за закінченням терміну зберігання (а.с.17-22). У квітні 2025 року позивачка зверталася до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві з приводу продажу відповідачем непрацюючого холодильника. У відповідь їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с.11-16). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Сторонами не заперечується придбання холодильника позивачкою саме у відповідача, але відповідач заперечує, що передав товар неналежної якості. Враховуючи, що позивачка одразу повідомила про те, що холодильник не працює належним чином та повідомила про це контактну особу з якою спілкувалася щодо доставки холодильника, а також використовувала всі наявні засоби до комунікації з відповідачем, направляла листи поштою, то суд не вважає обгрунтованими заперечення відповідача щодо відсутності доказів неналежної якості товару на момент його отримання позивачкою. Представник відповідача у відзиві зазначила, що позивачка сама не виключає порушення правил експлуатації холодильника у своїй переписці, але фраза "можливо я не правильно підключила, чи ще щось" не свідчить про порушення правил експлуатації позивачкою, а говорить лише про добросовісне намагання вирішити проблему з непрацюючим товаром. Отже, оскільки отриманий позивачкою холодильник не виробляє холод, відсутні докази, які б свідчили про порушення нею правил експлуатації холодильника, то суд вважає, що позивачка отримала товар неналежної якості, а відповідач порушив свої зобов`язання передбачені ст.6 Закону України "Про захист прав споживачів". Наслідки продажу товару неналежної якості передбачені ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів" відповідно до норм якої у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Представник відповідача посилається на те, що у гарантійному талоні зазначено, що прилад має бути доставлений клієнтом самостійно та за власний рахунок до магазину для виконання гарантійного ремонту. Разом з тим, ані відповідач, ані контактна особа, з якою позивачка спілкувалася щодо доставки холодильника та виявлених несправностей, не повідомляли позивачку про таку необхідність та не підтверджували, що гарантійний ремонт буде здійснено у разі доставки товару до магазину. Пояснення представника відповідача у відзиві, що відповідач телефоном пропонував доставити холодильник до магазину для проведення гарантійного ремонту не підтверджені доказами та заперечуються позивачкою. Тобто позивачка об`єктивно не могла розраховувати, що при доставці холодильника до магазину його гарантійний ремонт був би проведений. Також представник відповідача посилалася на норми Постанови Кабінету Міністрів України №1251 від 28.11.2023 року "Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів" та вважає, що позивачка порушила умови гарантії звернувшись до стороннього майстра. Але докази проведення будь-яких ремонтних робіт з холодильником позивачкою чи третіми особами відсутні, а відповідач сам не виконує зобов`язання з проведення гарантійного ремонту проданого товару. Так п.3 зазначеного Порядку регламентує, що виробник (продавець) виконує гарантійні зобов`язання щодо товару, зокрема передбачені рекламою, шляхом здійснення безоплатного ремонту або заміни товару протягом гарантійного строку відповідно до Закону України Про захист прав споживачів. Гарантійне обслуговування полягає у тому, що виробник (продавець, сервісний центр) протягом гарантійного строку в разі виявлення недоліку товару, який виник з вини його виробника (продавця), зобов`язується організувати гарантійний ремонт товару, який здійснюється за зверненням споживача безоплатно. Отже, оскільки позивачка просить провести гарантійний ремонт чи заміну холодильника неналежної якості, а в разі неможливості це зробити повернути сплачені нею кошти, що відповідає вимогам ч.1 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів", такий спосіб захисту обрано саме нею і це надасть відповідачу альтернативні можливості повновити права споживача, то позов у частині цієї вимоги підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За нормами ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Представник відповідача посилалася на недоведеність спричинення позивачці моральної шкоди, але враховуючи, що холодильник є побутовим приладом щоденного використання, а також те, що він не працював з моменту його отримання позивачкою, то ці обставини свідчать про необхідність докладення позивачкою додаткових зусиль для організації свого життя, а саме побуту. Цим підтверджується і факт спричинення позивачці моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивачки через непрацюючий холодильник, придбання його за кредитні кошти (а.с.23-25), а також ігнорування відповідачем звернень позивачки і тривалість порушення її прав. З огляду на ці обставини суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід зменшити до 5000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial