Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] вказуючи, що в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 19 червня 1985 року виданому виконавчим комітетом Підгаєцької міської ради Бережанського (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області на підставі рішення виконкому Підгаєцької міської ради №85 від 19 червня 1985 року, його ім`я та по батькові зазначено не вірно, звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки це йому необхідно для подальшого звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно з питанням проведення державної реєстрації нерухомого майна. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав повністю та з підстав викладених у заяві просить їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у поданій суду заяві. При вирішенні даної справи покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, виходячи із наступних підстав. У відповідності\~до п.6\~ч.1\~ст.315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в сім`ї: батька [PERSON] та матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 грудня 1961 року та паспортом останнього, який видано на підставі його свідоцтва про народження. У вказаному свідоцтві про народження заявника та паспорті громадянина України вірно зазначено його прізвище, ім`я та по батькові, а саме: [PERSON] . Поряд з тим, у погосподарській книзі [ADDRESS] за 1991-1995 роки та у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 19 червня 1985 року виданому виконавчим комітетом Підгаєцької міської ради Бережанського (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області на підставі рішення виконкому Підгаєцької міської ради №85 від 19 червня 1985 року, ім`я та по батькові заявника було помилково вказано: [PERSON] та [PERSON] , відповідно. Встановлено, що заявник постійно проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що також вбачається із його паспорта громадянина України. Той факт, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 19 червня 1985 року, належить заявнику, окрім вищевказаного, підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯД №233269 від 08 квітня 2008 року та серії ЯЖ №000796 від 13 квітня 2009 року, а також інформацією Староміського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 10 червня 2025 року за №55, з якої видно, що на території вказаного старостинського округу осіб із прізвищем, ім`ям та по батькові [PERSON] , або [PERSON] , окрім [PERSON] , [INFO] , не було і немає. Заявник на даний час немає іншої можливості одержати виправлений правовстановлюючий документ, приналежність якого він просить встановити, з метою проведення реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі №554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі №636/4087/19 (провадження№ 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Заявник просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, посилаючись при цьому на те, що іншої можливості встановити факт належності йому цього документа, немає. Суд вказує на те, що законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ IV ЦПК України). Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності, певній особі, здійснюється в рамках окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку цивільного судочинства, про що неодноразово вказували суди апеляційної та касаційної інстанцій у своїх рішеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підставна, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved