Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

24 січня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 840,00 гривень та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. У позовній заяві зазначено, що 07 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 07.05.2024-100001787, на підставі якого позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком на 112 дні, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом протягом періоду «Економ», у розмірі 1,24% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит («Стандарт»), окрім первинного періоду та періоду «Економ», а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Натомість [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим, станом на день подачі позову, утворилась заборгованість у сумі 9 840,00 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу 3 000,00 грн., процентів 5 040,00 грн. комісії 300,00 грн., неустойки 1 500,00 грн., чим в свою чергу, порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 07.05.2024-100001787 від 07.05.2024 в розмірі 9 840,00 грн. і понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 24.01.2025 справу передано на розгляд судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 20 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 24 березня 2025 року. 24 березня 2025 року судове засідання відкладено на 20 червня 2025 року у зв`язку неявкою відповідача. 20 червня 2025 року судове засідання відкладено на 28 липня 2025 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. Постановлено виклик відповідача здійснювати на офіційному веб-сайті судової влади. 28 липня 2025 року судове засідання відкладено на 12 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою усіх учасників справи. У судове засідання 12 вересня 2025 року: Представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 07 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 07.05.2024-100001787, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком на 112 дні, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 26.08.2024. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом. Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,24% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Первинний період користування кредитом становить 14 днів з дня його надання. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Е146 (а.с.14-20). Згідно п. 3.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Згідно п. 4.3 Договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит. Пунктом 4.4. Договору визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно з дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором). Відповідно до п. 6.1 Договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Таким чином, [PERSON] 07.05.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 3 000,00 гривень, а отже акцептовано умови Договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, а тому відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 07.05.2024-100001787 від 07.05.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 3 000,00 грн. основного боргу, 5 040,00 грн. проценти, 300,00 грн. комісія, 1 500,00 неустойка, що разом становить загальну суму 9 840,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 07.05.2024 по 26.08.2024 (а.с.10). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, оскільки не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, то з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 07.05.2024-100001787 від 07.05.2024 в розмірі 9 840,00 гривень. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved