Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

АТ «Акцент Банк», в особі представника Шкапенка О.В., звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором ABH0CT155101703124872204 від 21.12.2023 у розмірі 86413,58 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне. [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг і підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг » АТ «А-Банк». 18.12.2023, будучи клієнтом Банку, відповідач уклав з Банком кредитний договір ABH0CT155101703124872204, щодо надання кредиту в розмірі 50000,00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 20.12.2028 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 16.04.2025 виникла заборгованість у розмірі 86413,58 грн., яка складається з: 49668,01 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 36745,57 загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією, 0 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Ухвалою суду від 18.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві час для усунення її недоліків. Представник позивача надіслав до суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали від 18.04.2025. Ухвалою суду від 22.04.2025 прийнято позовну заяву АТ «А-Банк» до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Надав до суду відповідну заяву. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки відповідача суду невідомі. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Направлені відповідачу судові повістки повернулись без вручення із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із наданих до позовної заяви копій документів судом встановлено, що 21.12.2023 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку власноручним (цифровим) підписом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. 21.12.2023 відповідач підписав електронним підписом заяву про надання послуги «Швидка готівка» ABH0CT155101703124872204, згідно якої встановлено вид кредиту Послуга «Швидка готівка», тип кредиту кредит строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 50000 грн., строк кредиту 36 місяців з 2023-12-21 по 2028-12-20 включно, процентна ставка (фіксована) 75 % на рік, комісія за надання фінансового інструменту 0,00 грн., а також визначені розмір щомісячного платежу, платіжну картку, на який зараховується сума кредиту та інші основні умови надання кредиту. Разом з цією заявою 21.12.2023 [PERSON] підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Згідно меморіального ордеру № TR.33937138.17524.65455 від 21.12.2023, [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 50000 грн. у якості видачі кредиту. Окрім цього, 21.12.2023 відповідач підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», у якому містяться істотні умови кредитного договору, підписавши який відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи з обраних ним умов кредитування. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором ABH0CT155101703124872204 від 21.12.2023, укладеного між А-Банком та відповідачем станом на 16.04.2025, згідно якого розмір заборгованості складає 86413,58 грн, з яких: 49668,01 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 36745,57 - загальний залишок заборгованості за процентами. Також позивачем надано виписку по кредиту відповідача, з якої слідує наявність у відповідача заборгованості. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як визначено Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ч. 1 ст. 6 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 6 Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Згідно ч.\~1\~ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного\~підпису відповідно\~до вимог\~законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»\~та «Про\~електронну ідентифікацію\~та електронні\~довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду відповідач не скористався наданими процесуальними правами та не спростував як самого факту користування кредитними коштами, так і правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором. Правилами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положенням ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку, що заявлені АТ «А-Банк» позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно згідно вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved