Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія\~«Кеш Ту\~Гоу» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №200158 від 26.07.2021 року у розмірі 8880,00 грн., а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн.40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 26 липня 2021 року між первісним кредитором між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №200158 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. \~ \~ \~ \~Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 26.07.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка 2 % в день, або 730 % річних. Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 16 квітня 2025 року становить 8880,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі становить 6880,00 грн. \~ \~ \~ \~На підтвердження виконання Товариством п.1.4 кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 26 липня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР та ТОВ «Фінансова Компанія\~«Кеш Ту\~Гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «Фінансова Компанія\~«Кеш Ту\~Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022 ТОВ «Фінансова Компанія\~«Кеш Ту\~Гоу» набуло права грошової вимоги до відповідача. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кеш Ту Гоу» за кредитним договором №200158 року у розмірі 8880,00 грн. Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 23 червня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту та договором факторингу. \~ \~ \~ \~Так, 26 липня 2021 року між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №200158 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 26.07.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка 2 % в день, або 730 % річних. Позивачем на підтвердження укладення кредитного договору надано витяг з індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №200158 від 26 липня 2021 року із зазначенням всіх реквізитів відповідача (паспортних даних, ідентифікаційного коду, номеру рахунку відповідача). Відповідно до п.1.2 -1.3 договору кредит надається на 30 днів до 24 серпня 2021 року, тип процентної ставки фіксована - клієнт сплачує Товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2% в день. Позичальник, в свою чергу, зобов`язувався повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Договір підписаний відповідачем в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором CL1329. Крім того, суд визнає належним доказом довідку ТОВ «ЗАМЕР» про ідентифікацію відповідача при укладенні кредитного договору через мобільний телефон останнього з одноразовим ідентифікатором. 26 липня 2021 року на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується підтвердженням ТОВ «ПрофітГід». 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно із виписки з особового рахунку за кредитним договором загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 16 квітня 2025 року становить 8880,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі становить 6880,00 грн. \~ \~ \~ \~Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України\~також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, судом встановлено, що 26 липня 2021 року відповідачем [PERSON] укладено з ТОВ «ЗАЙМЕР» кредитний договір №200158, який укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та підписаний накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредитор виконав\~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором у\~повному обсязі,\~перерахувавши кошти\~в \~сумі 2000,00\~грн.\~на платіжну\~картку,\~вказану відповідачем\~у заявці\~на отримання\~кредитних коштів,\~матеріали справи\~не містять\~доказів на\~підтвердження повернення\~коштів на\~погашення зобов`язань.Зокрема, відповідач не був позбавлений процесуальної можливості на спростування обставин щодо не перерахування йому коштів, надавши відповідну виписку по рахунку. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Нормами ч.1 ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. \~ \~ \~ \~За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Уклавши договір факторингу позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідача за кредитними зобов`язаннями за кредитним договором №200158. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія\~«Кеш Ту\~Гоу» заборгованість за\~ кредитним\~договором №200158\~від 26\~липня 2021\~року станом\~на 16\~квітня 2025\~року в\~загальному розмірі\~8880,00 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000,00, прострочена заборгованість за процентами - 6880,00 грн. Розмір заборгованості відповідачем не спростований, він не скористався правом та не подав до суду відзиву на позов та власних розрахунків, а тому наданий позивачем розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування "більшої вірогідності». До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. \~ \~ \~ \~Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача також було подано до суду наступні документи: Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги від 29.12.2023 року, Акт про отримання правової допомоги від 08.07.2025 на суму 10\~500,00 грн., платіжну інструкцію №39447 від 08.07.2025 на суму 10\~500,00 грн., рахунок №08.07.2025-9 від 08.07.2025 на суму 10\~500 грн. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження. У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved