Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-15 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2025 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «РУСЬ» (далі - відповідач, ТОВ «ГК «Русь») про захист прав споживачів та відшкодування шкоди. 18.08.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Шакірової Тетяни Василівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «РУСЬ» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди, оскільки судом відмовлено в задоволенні позову та не вирішено питання про відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу. 18.08.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Шакірової Тетяни Василівни надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу. 01.09.2025 року відповідне клопотання передано головуючому судді Григоренко І.В. 02.09.2025 року відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.08.2025 року, заяву про ухвалення додаткового рішення передано головуючому судді Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін прийнято до розгляду заяву представника відповідача - адвоката Шакірової Тетяни Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «РУСЬ» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди. 09.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від позивача - [PERSON] надійшли заперечення на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких, останній заперечив проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу на користь відповідача, оскільки представник є штатним юристом відповідача тому останнім не понесено фактично витрат щодо розгляду справи, а також відсутні будь-які докази оплати зазначених послуг та, крім того, сума зазначена представником відповідача є неспівмірною зі складністю справи. Також, позивач в заяві просить суд провести судове засідання 16.09.2025 року без його участі. 15.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від позивача - [PERSON] надійшли заперечення на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Також, позивач в заяві просить суд провести судове засідання 16.09.2025 року без його участі. 15.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в системі «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Шакірової Тетяни Василівни надійшла відповідь на заперечення позивача щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої остання зазначила, що надані послуги з правничої допомоги надані відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також оплата таких послуг є співмірною, оскільки відповідна сума складає менше одного відсотку від заявлених позивачем позовних вимог. 15.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в системі «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Шакірової Тетяни Василівни надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі. Учасники справи в судове засідання 16.09.2025 року не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши заяву про ухвалення додаткового рішення, зміст судового рішення, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив наступне. Так, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2025 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «РУСЬ» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди. Разом з тим, у вказаному рішенні суду не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просив суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 800 грн. У матеріалах справи на підтвердження надання адвокатом Шакіровою Т.В.правової допомоги містяться наступні документи: копія договору про надання професійної правничої допомоги від 29.06.2023 року, укладеного між адвокатом Шакіровою Тетяною Василівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «РУСЬ», в особі директора Корнієнка Сергія Олександровича; копії додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 29.06.2023 року; копії додаткової угоди № 1 від 28.06.2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 29.06.2023 року; копії додаткової угоди № 2 від 30.06.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 29.06.2023 року; копія акту наданих послуг від 15.08.2025 року. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19). Так, представником відповідача долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме, копії договору про надання правничої допомоги, додаткових угод та акту приймання наданих послуг. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлена представником відповідача до стягнення з відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 800 грн. є співмірною із складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу не є завищеним і є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг. Більш того, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, беручи до уваги, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позову та з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у справи та стягнути з позивача на користь відповідача 5 800 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved