Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Слобідського районного суд міста Харкова з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем- [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла матір заявника - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний номер 7-06-273694. Крім того, зазначив, що за життя [PERSON] склала заповіт від 10.09.2007, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] вона заповіла своєму сину [PERSON] . Померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично там не проживала. З 1999 року і до моменту смерті [PERSON] фактично проживала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Квартиру [ADDRESS] , отримав дід заявника [PERSON] , та у 1999 році батько заявника [PERSON] , мати заяника [PERSON] , заявник та його брат [PERSON] переїхали жити в цю квартиру. У 2003 році заявник виписався з квартири [ADDRESS] і прописався у квартирі [ADDRESS] . Прописка матері та брата заявника залишилася за адресою квартири по Московському проспекту. [INFO] помер брат заявника, [INFO] помер батько заявника, в квартирі [ADDRESS] залишилися проживати заявник та його мати. Саме в цій квартирі [PERSON] і померла, заявник займався організацією та проведенням поховання. Інших спадкоємців у померлої, окрім заявника, немає. Заявник звернувся 14.02.2024 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Наталії Анатоліївни з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв`язку з тим, що заявником пропущені встановлені строки для подання заяви про прийняття спадщини, а також не надані документи, які б підтверджували факт спільного проживання з померлою матір`ю на момент її смерті. Зважаючи на неможливість спадкоємцем оформити спадкові права на спадкове майно, заявник звертається до суду щодо встановлення факту\~\~спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 24.06.2025 від представника заінтересованої особи Харківської міської ради Бабак Ольги Володимирівни надійшли пояснення, в яких вона просила у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити повністю. В обґрунтування зазначила, що датою смерті [PERSON] , [INFO] , згідно зі свідоцтвом про смерть від 04.07.2023 серія [NUMBER] , є 01.07.2023. Із наданих заявником документів вбачається, що місцем реєстрації [PERSON] є: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа Смородської Н.А. від 14.02.2024 № 14/02 31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , після померлої [INFO] його матері [PERSON] у зв`язку з пропуском [PERSON] строку для прийняття спадщини та ненаданням документів, які б підтверджували факт спільного проживання його разом з померлою матір`ю на момент її смерті. Проте заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не із заявою про встановлення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. У своїй заяві заявник зазначає, що він хоча і був на час відкриття спадщини зареєстрований за іншою аніж його матір адресою, але фактично проживав із нею за адресою: [ADDRESS] . Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Будь-яких належних документальних доказів, що свідчать про постійне місце проживання із померлою [PERSON] заявником не надано. Показання свідків, допитаних за ініціативою заявника, не можуть бути достатніми і беззаперечними доказами факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова Маньковської О.О. від 03.02.2025 у відкритті провадження у справі було відмовлено. 15.05.2025 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03.02.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду. 25.04.2025 набрав чинності Закон України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» відповідно до якого змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 29.05.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Н.А. копію спадкової справи від 14.02.2024 №3/2024, яка була відкрита після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 25.06.2025 до суду надійшла завірена належним чином копія спадкової справи В судовому засіданні заявник пояснив, що оскільки він проживав весь час разом із матір`ю, то вважав, що фактично вступив у спадщину, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на прийняття спадщини. Мати заявника була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично там не проживала. В 1966 році квартиру по [ADDRESS] отримав дід заявника [PERSON] . В 1999 році батько заявника [PERSON] , мати [PERSON] , заявник та його брат [PERSON] переїхали жити у вказану квартиру. У 2003 році заявник знявся з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та зареєстрував місце проживання за адресо: [ADDRESS] . Мати та брат лишились зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер брат заявника. За життя він не був одружений та не мав дітей. [INFO] помер батько заявника, після чого в квартирі [ADDRESS] залишились проживати заявник та його мати [PERSON] , до дня її смерті. Представник заявника в судовому засіданні пояснила, що Харківська міська рада не подавала заяву про визнання спадщини відумерлою, заявнику не потрібен додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки на момент відкриття такої він проживав разом із спадкодавцем. Представник заінтересованої особи ХМР в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в своїх поясненнях просила розглядати справу без участі представника ХМР. Фактичні обставини справи, встановлені судом Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , цей факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.07.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №7475 (а.с.70). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.09.1982 «Дворец новорожденных», актовий запис №7699, заявник [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [PERSON] (а.с.69). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.09.2007, виданого Першою харківською державною нотаріальною конторою (а.с.72). За життя [PERSON] 10.09.2007 склала заповіт, відповідно до якого всю належну їй квартиру [ADDRESS] , вона на випадок своєї смерті заповідає своєму сину [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №5-3592 (а.с.71). З копії матеріалів спадкової справи встановлено, що 13.02.2024 заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Н.А. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] (а.с.127). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Смородською Н.А. була зареєстрована спадкова справа за №3/2024 (а.с.137). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, померла [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] (а.с.138). Згідно з довідкою КП «ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ» ХМР від 14.02.2024 квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.142). Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Смородської Н.А. від 13.02.2025 №13/02-14 [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, про що заведена спадкова справа №03/2024 (а.с.141). Згідно з довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 13.02.2024 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.143). Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20.02.2024, заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.144). Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Н.А. від 14.02.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] . Нотаріус, обґрунтовуючи відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилається на те, що [PERSON] не надав нотаріусу документи, які б підтверджували факт спільного проживання разом із померлою матір`ю на момент її смерті, заявнику рекомендовано звернутись з відповідною заявою до суду (а.с.147). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2018 [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.79). Як зазначає заявник у своїй заяві, у квартирі [ADDRESS] він проживав разом із матір`ю з 1999 року і до моменту її смерті. Цей факт підтверджують допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона з сім`єю з 2022 року винаймає житло та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] . Про те, що квартира, у якій вона проживає, належить матері заявника - [PERSON] , вона знала, проте власницю ніколи не бачила, [PERSON] казав, що його мама [PERSON] проживає разом з ним, хворіє і не виходить з дому. [PERSON] спілкувалася з приводу оренди з заявником та кошти за найм житла передавала [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 1992 року проживає за адресою: [ADDRESS] . В будинку [ADDRESS] , на п`ятому поверсі в квартирі [ADDRESS] проживала померла [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] . З [PERSON] свідок знайома з 2014 року, бувала у них вдома. [PERSON] спочатку познайомилась з [PERSON] , а потім з його матір`ю, у них були добрі сусідські стосунки. Свідок пояснила, що з померлою вони спілкувались на побутові теми, ділились рецептами. У [PERSON] була своя окрема кімната, ліжко, шафа та особисті речі. Тобто за весь час, який вони були знайомі, з 2014 року, [PERSON] проживала разом з заявником за адресою [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] . Свідок знайомий з заявником з 2002 року, зі своїм братом часто бував у заявника вдома, в квартирі [ADDRESS] . Був знайомий з [PERSON] приблизно з 2010 року. [PERSON] проживала разом із [PERSON] , [PERSON] (брат заявника) та своїм чоловіком. Після загибелі брата заявника свідок допомагав з похованням, після чого став частіше спілкуватись з [PERSON] . Мати заявника фактично не виходила з квартири, перед смертю [PERSON] свідок був у них вдома та допомагав з ремонтом. Крім того, факт проживання заявника [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] підтверджується заявами свідків [PERSON] та [PERSON] , які були засвідченні приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу А.Гуменною. Свідок [PERSON] зазначає, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . З сусідкою [PERSON] , що проживала за адресою: [ADDRESS] , була знайома особисто, так як мешкали на одному поверсі. [PERSON] була перша, з ким [PERSON] познайомилась після переїзду у 2012 році. У них були дружні стосунки, по сусідські заходили одна до одної в гості. Батура т.С. підтверджує, що [PERSON] з серпня 2012 року і до моменту смерті проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] (а.с.149). Свідок [PERSON] зазначає, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , була знайома особисто з [PERSON] з 2010 року. З сусідкою вони підтримували дружні стосунки. Під час зустрічей [PERSON] зазвичай була одягнена у домашній одяг. Інколи вона запрошувала [PERSON] до себе додому. Свідок підтверджує, що з 2010 року і до моменту смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] (а.с.150). Суду також надані копії декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що укладені [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що заявник та його мати обслуговувались у одного лікаря в КНП «Міська поліклініка №5» Харківської міської ради за адресою [ADDRESS] , що територіально максимально наближена до адреси фактичного проживання заявника та померлої ( [ADDRESS] ). Мотиви,\~з яких\~виходив суд,\~застосовані норми\~права та\~висновки \~ Відповідно до положень ст. 1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується такими ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як слідує з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] на час смерті [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved