Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-11 00:00:00

У липні 2025 року позивач приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПрАТ "АК "Київводоканал") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS] ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал". Позивач стверджував, що відповідачі належним чином не сплачували за отримані послуги, допустили заборгованість з їх оплати у сумі 71296,52 грн. З цих підстав ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" просило суд стягнути з солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість з оплати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення за період 01 грудня 2016 року до 30 квітня 2025 року у сумі 69476,94 грн, заборгованість зі сплати внесків на обслуговування вузла комерційного обліку у сумі 26,85 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у сумі 1792,73 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язань у сумі 308,44 грн, втрати від інфляції у сумі 32006,20 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 6030,31 грн. Також позивач просив присудити з відповідачів судовий збір у сумі 3028,30 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі не подали до суду відзиви на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник позивача подала заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII. Правовідносини з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85) (далі - Правила надання послуг з централізованого опалення та централізованого водовідведення). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц). Відповідно до п. 38 Правил надання послуг з централізованого опалення та централізованого водовідведення споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом з`ясовано, що місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] зареєстроване в квартирі [ADDRESS] . Мешканцям квартири [ADDRESS] ПрАТ "АК "Київводоканал" надаються послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до п. п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність, безперевність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт. Водночас факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору у розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 640/18143/16-ц). За положеннями ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки ПрАТ "АК "Київводоканал" надавались особам, які зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які отримували вказані послуги і користувалися ними, у відповідачів виник обов`язок оплатити ці послуги. За період з 01 грудня 2016 року до 30 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] , [PERSON] з оплати житлово-комунальних послуг становить 71296,52 грн, в тому числі заборгованість з оплати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення у сумі 69476,94 грн, заборгованість зі сплати внесків на обслуговування вузла комерційного обліку у сумі 26,85 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у сумі 1792,73 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача. Власного розрахунку на спростування розрахунку позивача відповідачі не надали. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Нормою ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передабчено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Пеня, нарахована позивачем за несвоєчасне здійснення відповідачами платежів за житлово-комунальні послуги, становить 308,44 грн. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 130/1058/16). Зважаючи на те, що зобов`язання [PERSON] , [PERSON] з оплати житлово-комунальних послуг визначене у гривні, ПрАТ "АК "Київводоканал" має право вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Втрати позивача від інфляції, розраховані ним, становлять 32006,20 грн, а три проценти річних від простроченої суми - 6030,31 грн. Доказів на спростування розрахунку цих сум чи власного розрахунку відповідачі суду не надали. Отже, стягненню з [PERSON] , [PERSON] на користь ПрАТ "АК "Київводоканал" підлягають втрати від інфляції у сумі 32006,20 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 6030,31 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved