Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-17 00:00:00

29.05.2025 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. За підсудністю справа була передана до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у провадження судді Дурач О.А. 02.07.2025 р. Провадження у справі відкрито 07.07.2025 р. Короткий зміст вимог позовної заяви 18.06.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір № 2001901417501 на суму 12001 грн. 06.12.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір № 1010329031 на суму 16000 грн. Відповідач свої зобов`язання за кожним з договорів не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 04.02.2025 р. за договором від 18.06.2021 р. № 2001901417501 в сумі 19328 грн. 99 коп., з яких 12000 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом, 7328 грн. 91 коп. заборгованість за процентами, 0 грн. заборгованість за комісією; за договором від 06.12.2021 р. № 1010329031 в сумі 22614 грн. 32 коп., з яких 14000 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 2 грн. 98 коп. заборгованість за процентами, 8611 грн. 20 коп. заборгованість за комісією. Правомірність нарахування комісії обґрунтовує тим, що про її нарахування зазначено сторонами в договорі і тим, що законом нарахування комісії не заборонено. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та судовий збір. Позиція відповідача Відповідач надав відзив за даною заявою, який приймається судом, з огляду на його відповідність положенням ст. 178 КПК України. У вказаному відзиві просить застосувати положення ст. 267 ЦК України до правовідносин, які виникли за кредитним договором від 18.06.2021 р. № 200190141750, враховуючи, що відповідачу було надано кредитний ліміт зі строком дії 12 місяців, перебіг позовної давності розпочато з 19.06.2022 р., з позовною заявою банк звернувся 07.07.2025 р. У стягненні заборгованості за договором від 06.12.2021 р. № 1010329031 просив відмовити, оскільки наданий розрахунок заборгованості не підтверджує її наявність, надані позивачем документи не є належними та достатніми на підтвердження заборгованості за кредитним договором. Процедура судового розгляду Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2025 р. постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач ухвалу отримав. Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України.\~ Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом\~фактично встановлено, що 18.06.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір № 2001901417501 на суму 10000 грн. (кредитний ліміт на картку). Строк кредитного договору 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Вказаний договір підписаний сторонами, договором обумовлена процентна ставка 47,88% річних Зазначено, що у випадку наявності простроченої заборгованості за кредитом застосовується процентна ставка на суму основного боргу в розмірі 62% річних. Нарахування вказаних кредитних коштів, активне користування даними кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою з особового рахунку з 18.06.2021 р. по 04.02.2025 р. Відповідач свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 04.02.2025 р. складає 19328 грн. 99 коп., з яких 12000 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом, 7328 грн. 91 коп. заборгованість за процентами. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, судом перевірено та суд з ним погоджується. Щодо доводу відповідача про сплив позовної давності, суд зазначає, що договір укладено 18.06.2021 р. Строк кредитного договору 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Таким чином, початок відліку строку позовної давності за кредитними вимогами по договору відліковується з 19.06.2022 р. Трирічний строк звернення до суду, відповідно до положень ст. 267 ЦК України спливає 19.06.2025 р. Позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» 29.05.2025 р. Тобто, підстави для застосування позовної давності щодо вимог по даному кредитному договору відсутні, позивач звернувся до суду у строк, передбачений ст. 267 ЦК України. 06.12.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір № 1010329031 на суму 16000 грн. Строк кредитного договору 24 місяці. Вказаний договір підписаний сторонами, договором обумовлена процентна ставка 0,01% річних, визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Нарахування вказаних кредитних коштів, активне користування даними кредитними коштами відповідачем підтверджується платіжною інструкцією від 06.12.2021 р. (а.с. 36), випискою з особового рахунку з 06.12.2021 р. по 04.02.2025 р. Отже, доводи відповідача про відсутність доказів перерахування вказаних сум спростовується матеріалами даного провадження. Відповідач свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 04.02.2025 р. в сумі 22614 грн. 32 коп., з яких 14000 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 2 грн. 98 коп. заборгованість за процентами, 8611 грн. 20 коп. заборгованість за комісією, згідно розрахунку, наданого позивачем. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, судом перевірено та суд з ним погоджується, вважаючи доводи відповідача про помилки під час розрахунку заборгованості безпідставними, контррозрахунок суми заборгованості відповідачем, на спростування вимог позивача, суду не надано. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639\~ЦК України). Абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1\~ст.1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача комісії по кредитному договору, суд зазначає наступне. Щодо комісії за договором від 06.12.2021 р., суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Як передбачено п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Відповідно до додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Отже, правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. В даному кредитному договорі зазначено, що комісія нараховується за обслуговування кредитної заборгованості в процентному відношенні 2,99%. В зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про правомірність нарахування комісії по кредиту позивачем та наявність правових підстав для витребовування з відповідача вказаної суми. Згідно з ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Висновки суду за результатами розгляду позову Зібрані докази вказують на те, що позивач і відповідач уклали кредитні договори: 18.06.2021 року № 2001901417501 та 06.12.2021 року № 1010329031 між АТ «ПУМБ» на суму 16000 грн. Вказані договори підписані сторонами, їх умови є узгодженими. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кожного з вищевказаних кредитних договорів, в матеріалах справи наявні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу, його користування даними коштами, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по даним кредитним договорам підлягає стягненню за рішенням суду. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кожному з договорів відповідає їх умовам та є правильним. Відповідачем не надано доказів на його спростування. Строки звернення до суду, відповідно до положень ст. 267 ЦК України, позивачем дотримані щодо кожного з договорів. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором від 18.06.2021 року № 2001901417501 та від 06.12.2021 року № 1010329031 підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат При розподілі судових витрат суд керується нормами ст. ст. 133,\~137,\~141 ЦПК України, згідно з якими\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в т.ч. на професійну правничу допомогу, які несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved