Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

22.07.2025 (згідно дати вхідної кореспонденції) представник позивача звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №б/н від 24.01.2024 в розмірі 110 779,86 грн., яка складається із: загального залишку за тілом кредиту - 65 983,33 грн., заборгованості за пенею - 44 796,53 грн. та судових витрат. В обґрунтування вимог зазначив, що в рамках проекту monobank, відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному Товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 24.01.2024 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав, зарезервуваши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановив кредитний ліміт у розмірі 50 000 грн. Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів, однак у зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 24.01.2024 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 110 779,86 грн., яка складається із: загального залишку за тілом кредиту - 65 983,33 грн., заборгованості за пенею - 44 796,53 грн., борг за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» вказану заборгованість та судові витрати ( а.с. 1-10). 22.07.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. ( а.с. 62-63). 23.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а.с. 66-67). 14.08.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 44 796,53 грн. не підлягають задоволенню, оскільки це суперечить чинному законодавству, а саме п. 6 Розділу IV Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування». Також зазначає, що позивачем не надано жодних доводів чи обґрунтувань стягнення боргу за тілом кредиту в розмірі 65 983,33 грн., так як кредит було надано в загальному розмірі 50 000 грн., заяв про збільшення кредитного ліміту відповідач не надавав. Крім того, позивач стверджує про наявність заборгованості в розмірі 65 983,33 грн., а в розрахунку заборгованості початковою суму боргу вказано 49 868 грн. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 77-78). 05.09.2025 від представника позивач через систему «Електронний суд» до суду надішли письмові пояснення, в яких зазначено, що тіло кредиту складається зі встановленого кредитного ліміту та коштів, наданих відповідно до Договору розстрочки, у виписці відображені докази надходження коштів на рахунок за весь період користування карткою. Зазначено також інформацію щодо того з якого номеру отримані та були використані гроші, інформацію щодо встановлення, зниження або підвищення кредитного ліміту, нарахування відсотків, що свідчить про свідоме використання кредитних коштів відповідачем. Як вбачається з Виписки, 24.01.2024 кредитний ліміт на рахунку відповідача було підвищено на 50 000,00 грн., 25.01.2024 [PERSON] уклав Договір розстрочки на картку, за умовами якого на картковий рахунок № [NUMBER] йому було зараховано 10 000,00 грн. Таким чином, на рахунок Відповідача загалом було зараховано кредитні кошти у розмірі 60 000,00 грн. У подальшому проводилося списання відсотків та платежів за розстрочкою, визначених Умовами та правилами, проте у Відповідача не завжди було достатньо коштів для своєчасного виконання зобов`язань, унаслідок чого розмір заборгованості постійно збільшувався. У розділі ІІ Умов і правил визначено, що Кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами та правилами, погодив їх у повному обсязі та уклав відповідний Договір, у зв`язку з чим нарахування пені є правомірним. Просив задоволити позов у повному обсязі (а.с. 80-82). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, в тому числі через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 10.09.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 24.01.2024 [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг № б/н від 24.01.2024 у проекті monobank. У частині другій зазначено, що відповідач просить встановити кредитний ліміт на суму, визначеному у мобільному додатку, у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Частиною четвертою Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг 24.01.2024 [PERSON] засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем : -02ebea3056bc603fdcdc78433f16abbac6161334c95024a58b273b8ed4a47910, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. У частині п`ятій вказано, що [PERSON] погоджується з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Забезпечення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинність ( а.с. 14). До кредитного договору банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 24.01.2024 укладеного між Універсал Банк та клієнтом - [PERSON] станом на 03.04.2025 вбачається, що станом на 03.04.2025 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 110 779,86 грн., яка складається із: загального залишку за тілом кредиту - 65 983,33 грн., заборгованості за пенею - 44 796,53 грн. ( а.с. 12). Згідно з довідкою про наявність рахунку від 01.09.2025, «Універсал Банк», клієнт [PERSON] , рахунок № [NUMBER] , статус карти активна (а.с. 86). Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту АТ «Універсал Банк», розмір встановленого кредитного ліміту 24.01.2024 [PERSON] в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до Договору, розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № [NUMBER] становить 50 000 грн. (а.с. 13). Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 01.09.2025, клієнт [PERSON] , за період з 24.01.2024-01.09.2025, сума витрат за період 177 108,43 грн., сума зарахувань за період 23 064,00 грн., кредитний ліміт станом на 01.09.2025 - 50 000 грн., заборгованість станом на 01.09.2025 - 154 044,43 грн., баланс на початок періоду 0,00 грн., баланс на кінець періоду - 104 044,43 грн. (а.с. 87-88). У заяві Клієнта №№20.30.0008763145 від 25.01.2024 вказано, що [PERSON] на підставі волевиявлення просить АТ «Універсал Банк» кредит за послугою Розстрочка на умовах: ліміт кредиту - 10 000 грн., строк кредиту - 24 міс., процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік (а.с. 89-90). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, в матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. Також суд звертає увагу, що матеріали справи містять докази здійснення часткового погашення відповідачем суми заборгованості, а саме відповідач періодично вносив суму коштів на погашення боргу, зокрема, фактично останній раз відповідачем внесено кошти на погашення боргу 04.12.2024 у сумі 9 000 грн., що також підтверджує факт визнання ним наявних кредитних зобов`язань перед АТ «Універсал Банк». Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно із ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 44 796,53 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст.549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, яке виникло у 2024 році з нього не може бути стягнуто нараховану пеню за укладеним договором, тобто у період воєнного стану. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення пені в сумі 44 796,53 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не наданого жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, натомість в матеріалах справи містяться докази здійснення часткового погашення суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, та з відповідача на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» слід стягнути заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.01.2024 у розмірі 65 983,33 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1 803,55 грн. На підставі

Outcome: approved