Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника позивача [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що 19 листопада 2006 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 вересня 2023 року у справі №713/2254/23. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] . У листопаді 2022 року [PERSON] познайомилася з [PERSON] та почала разом з ним проживати з січня 2023 року в м.Чернівці, а згодом в с.Давидівка за місцем реєстрації [PERSON] . [PERSON] народила сина [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.122 СК України батьком дитини записаний [PERSON] , оскільки не пройшло 10 місяців від розірвання шлюбу батьком дитини було записано саме [PERSON] . Вважає, що на даний час є потреба у виключенні з актового запису про батьківство та визнанні батьківства. Враховуючи вище викладене, просить виключити з актового запису № 38 від 23 лютого 2024 року, зробленого Сторожинецьким відділом державної реєстрації актів цивільеного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] . Просила зобов`язати Сторожинецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актового запису №38 від 23 лютого 2024 року народження [PERSON] : виключити з графи "батько" - запис про [PERSON] , у графі батько вказати - " [PERSON] " у графі прізвище дитини вказати " [PERSON] " у графі по батькові вказати " [PERSON] " та просила видати нове свідоцтво про народження. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак адвокат подав до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте кожен зокрема подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, факти викладені у позові підтверджують, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують щодо їх задоволення. Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши додані до неї письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження виданого 23 лютого 2024 року [PERSON] народився [INFO] , у якому в графі батько вказано " [PERSON] ", мати " [PERSON] (а.с.9). Відповідно до рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2023 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб у Коритненській сільській раді Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №26. (а.с.7). Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7-8). Відповідно до ч.1 ст.128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Статтею 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 10,11 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ( 2947-14 ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК ( 2947-14 ) оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно з пунктом 9 постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи процесуальну поведінку відповідача, суд також бере до уваги, що [PERSON] звернувся до суду із нотаріально засвідченою заявою про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, що на внутрішнє переконання суду підтверджує факт визнання відповідачем [PERSON] свого батьківство стосовно сина [PERSON] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, визнаються відповідачами, а тому підлягають до задоволення. Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення таких змін. У зв`язку із визнанням судом факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO] , позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька також підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Суд не вирішує питання про судові витрати, зважаючи, що позивач не наполягає на їх стягненні.

Outcome: approved